# Spousta ničeho Wu Kwang Zahajovací řeč při obřadu Dne Buddhova osvícení, zenové centrum Providence, 5.12.1998 Jednou mi jeden student ve zvláštním rozpoložení mysli řekl: "Jestli ještě jednou uslyším řeč o Buddhově osvícení, asi budu křičet." To pozvedá otázku o účelu našeho setkání při oslavě, památce a vzpomínce na Buddhovo osvícení. V zenovém centru Providence visí kaligrafie, která říká: Buddha šel na Sněžnou horu Seděl, nevím. Šest let uběhlo. Uviděl jasnou hvězdu, dosáhl osvícení. Bez myšlení, plný vesmír. Esence Buddhova osvícení je na posledním řádku: "Bez myšlení, plný vesmír." Zde jsou ukázány dva aspekty: "plný vesmír" a "bez myšlení ". Plný vesmír znamená, že "nic" NENÍ ničím. Myslet si, že "nic" je ničím je jako stará Gershwinova píseň z opery Porgy a Bess: "Mám spoustu ničeho." To znamená, že s sebou nosíte velký balík ničeho, tj. že lpíte na ničem. Nicméně druhý řádek písně praví "…a nic je pro mě spoustou." Pravdivě vnímané a praktikované "nic" znamená, že bez držení a uchopování se čistě spojíme se vším, co potkáme a čeho se dotkneme, okamžik po okamžiku, a toto je opravdu praxí zjevení Buddhova osvícení jako "plného vesmíru." Co se týče druhé části, "bez myšlení ", existuje báseň od dávného zenového mistra jménem Šu An: S tyčinkou hořící jsem celý den tiše seděl na jižní terase, s myslí klidnou, starosti opuštěny. Nepřestal jsem v duševní činnosti, abych se zbavil iluzí, ale nebylo na co myslet. Když opravdu přijdeme do tohoto místa, kde vnímáme: "Nemusím se ničeho zbavovat" a "není na co myslet", pak dosáhneme "bez myšlení, plný vesmír", a to je Buddhovo osvícení. Zajímavý názor na příběh Buddhova osvícení je prezentován v kapitole "Odhalení věčného života Tathágaty " Lotosové sútry. To podstatné, co zde Buddha říká, je, že "pouze abych inspiroval a povzbudil praxi, říkám příběh o opuštění domu, sezení pod stromem bódhi a dosažení dokonalého osvícení. Vpravdě je toto učení pouze inspirací a podporou praxe lidí, kteří jsou kalného či slabšího rozumu." Opravdu říká (způsobem, který naleznete pouze ve stylu indických súter), že "od doby, kdy jsem opravdu dosáhl osvícení uběhlo mnoho, mnoho času." Pak to ukazuje přirovnáním: představte si, že byste vzali všechen písek řeky Gangy – ne jedné řeky Gangy, ale třeba tisíci řek Gang – a pak šli na východ a asi tak každý třetí eon upustili jedno zrno písku na zem a změřili, jak dlouho trvalo, než jste upustili všechna zrna písku… „no, mé osvícení se vlastně objevilo dlouho předtím!“ To znamená nekonečně dávno. Vypočítat to je nemožné a myslet na to v rámci omezení nebo konceptů, jako jsou čas a prostor, je také nemožné. Řekli bychom "už" od úplného začátku to tam bylo. Sluší se proto, abychom si všichni uvědomili svůj kalný a omezený rozum a abychom cítili vděčnost za příležitost sem přijít a vzpomínat a oslavovat Buddhovo osvícení, abychom podpořili svou další praxi. Děkuju vám tedy všem, že jste přišli a navzájem se podpořili a děkuju tobě, Buddho Šákjamuni, žes rozpoznal naši tupost a žes nám ji ukázal a žes nám ukázal osvícení "neosvíceného". V prosinci žádné listy nezakrývají holý hnědý kmen stromu na dvoře. přeložil Won An