# Řeč při obdržení inka Dae Kwang 8.12.1990 obdržel zenový mistr De Kwang inka od zenového mistra Seung Sahna Udeří holí do stolu Porozumění je neporozuměním. Neporozumění je porozuměním. Udeří holí do stolu Žádné porozumění, žádné neporozumění. Udeří holí do stolu Porozumění je porozuměním. Neporozumění je neporozuměním. Asi před sto padesáti lety řekl Karel Marx: "Filosofové chtějí porozumět světu; cílem však je jej změnit". Ve stejné době Lev Tolstoj, slavný ruský spisovatel, řekl: "Všichni chtějí změnit tento svět; nikdo nechce změnit sebe sama". Wu-wei cituje jednoho dávného velikána, který říká: "Jestli porozumíte tomuto světu, tento svět je právě takový, jaký je. Jestli neporozumíte tomuto světu, tento svět je právě takový, jaký je". Tak které z těchto tvrzení je pravdivé? KHÁÁC! Venku se smráká. Vevnitř jasně hoří svíce. Většina lidí hledá nějaké vysvětlení nebo porozumění zmatkům života. Někteří lidé k zenu dokonce přijdou, když hledají lepší sadu konceptů, které by vysvětlily jejich existenci. Také já jsem velkou část svého života strávil hledáním nějakého druhu porozumění. Jsem si jist, že to prožíváte taky: "O čem tenhle život vůbec je? Chci porozumět" nebo "Co to je, co právě dostávám? Jak to, že mě žádné z mých vysvětlení neuspokojuje?" Pod povrchem takového druhu tázání leží hluboká touha vyřešit základní lidskou otázku – "Co jsem já?" Mé první setkání se zenem bylo přes knihy. Dlouhá léta jsem četl knihy o zenu. Byl jsem velmi zaujat jeho způsobem vysvětlení věcí, a často zmaten. Jednou mi jeden kamarád řekl o řeči, kterou dával zenový mistr Seung Sahn z Koreje. Během té řeči tento zenový mistr řekl něco, co mě doopravdy uvedlo ve zmatek: "Porozumění vám nepomůže." Něco v mé mysli bylo znechuceno; dotklo se to mé hluboké nespokojenosti. Byl jsem tady, právě jsem končil univerzitní studium a tenhle zenový mistr říká: "Porozumění vám nepomůže". Slyšel jsem to. Poté jsem si začal učení buddhismu prohlížet blíže. Buddha je velmi zajímavý učitel, protože, právě jako my, nerozuměl životu, nerozuměl, proč jsou lidské bytosti na této zemi. Proč trpíme a způsobujeme tolik bolesti? Ponořil se do této základní a hluboké otázky. Ale jeho hledání odpovědi nebylo pouze pro něj samého – pro jeho vlastní spasení – ale pro všechny bytosti. Nakonec se jeho hluboké tázání a čistý, průzračný záměr setkaly v jednom bodě, osvícení. Osvícení, které dnes oslavujeme, je výsledkem jeho snažení, tohoto záměru a tohoto hlubokého tázání. Den Buddhova osvícení by se také mohl jmenovat Den Buddhova zodpovězení otázky. Dosáhl toho, co to znamená být dokonalou lidskou bytostí, žít život otevřenosti a soucitu se všemi bytostmi. Jeho osvícení bylo dosažením, ne jen změna v tom, jak rozuměl světu. To se stalo soucitem. Pravý soucit je způsob bytí, ne pouhá idea. Proto byl Buddha jedinečný. Na rozdíl od mnoha náboženských vůdců nepředložil nové náboženství, filosofii, teologii, ideologii nebo psychologii. Pokud je buddhismus dnes náboženstvím, je to něco, co bylo vytvořeno později. Sútry nejsou přednášky, kterým bychom měli porozumět, ale moudrost, která se má stát naší. Na konci života nás Buddha nenapomínal, abychom v něj nebo v to, co řekl, věřili. Jeho poslední slova nás spíše nabádala, abychom tento život zkoumali za sebe sama. Jeden z prvních příběhů o zenu, které jsem slyšel, byl příběh o zenovém mistru Jün-menovi. Jednou, když byl Jün-men na cestě na záchod, přišel k němu nový mnich a říká: "Prosím, zenový mistře, řekněte mi, co je prvním principem zenu?" Jün-men tehdy řekl: "Promiňte, musím se jít vychcat", a odešel. Pak, když odcházel, otočil se, podíval se zpět na studenta a řekl: "Představte si, dokonce tak jednoduchou věc musím dělat já sám". Styl zenového učení je velmi nekompromisní. Jak vykresluje tento příběh, student je odhozen na své vlastní možnosti. Není žádné vysvětlení, které by pomohlo studentu porozumět. Učitelovým záměrem je spíše vyvolat přímý zážitek pravdy. Velmi slavný kóan ve Wu-men-kuanu, Nan-čchüanova "Každodenní mysl je Cestou" (příběh 19) mluví přímo o porozumění a pravém životě. Jednoho dne šel Čao-čou za zenovým mistrem Nan-čchüanem a zeptal se "Co je pravá cesta?" Čao-čou byl praktikující velmi vysoké třídy, ale přesto měl nějakou pochybnost, nějakou otázku. Nan-čchüan odpověděl: "Každodenní mysl je pravou cestou". Mnohokrát jsme slyšeli, že zen je velmi, velmi jednoduchý, že zen není zvláštní. Proto každodenní mysl: co může být jednodušší, než tato čistá, nepřipoutaná, spontánně se projevující mysl, kterou všichni máme – každodenní mysl. Ale v Čao-čouově mysli je stále ještě jakási pochybnost a tak říká: "Mám se ji tedy snažit udržovat nebo ne?" Nan-čchüan pak říká: "Pokud se ji snažíš udržet, je to již chyba". Když něco chcete nebo se na něčem držíte, už jste udělali chybu. Není možné na něčem v tomto životě lpět. Zkusit to udržet? To už je chyba. Pak se Čao-čou ptá dál: "Když se nesnažím, jak můžu porozumět pravé cestě?" Opět ta hluboká touha, kterou všichni máme: Chci porozumět životu, přijít tomu na kloub. Nan-čchüan odpoví: "Pravá cesta nezávisí na porozumění nebo neporozumění. Porozumění je iluzí; neporozumění planou bezvýrazností. Když zcela dosáhneš pravého způsobu nemyšlení, je to jako prostor, čisté a prázdné. Tak proč vytváříš správné a špatné?" Pak Čao-čou náhle dosáhl osvícení, uskutečnění. Otázka položená Nan-čchüanovi je také naší otázkou: "Co je pravá cesta?" Vždycky, když se něčeho chytíme, vždy, když něco chceme, už jsme v bažině protikladného myšlení. Jsme odděleni od pravé cesty. Udeří holí do stolu Sosan Tesa řekl: "Dříve, než se objevil dávný Buddha, jedna věc byla již dokonale čistá. Buddha Šákjamuni tomu nerozuměl; jak to mohl předat Mahákášjapovi?" Udeří holí do stolu Čtvrtý velký slib praví: "Buddhova cesta je nepochopitelná, slibuju jí dosáhnout". Udeří holí do stolu Pohled všech buddhů a patriarchů je stejný – žádný pohled. Které z těchto tvrzení je pravdivé? KHÁÁC! Venku je tma. Vevnitř jasně hoří svíce. přeložil Won Do