# Ánanda 2. indický zenový patriarcha, mistr dhjány, žák Buddhy Gautamy a žák a pokračovatel v dharmě Mahákášjapy a mistr Šannavásy. Ánanda pocházel z kasty bojovníků, byl bratrancem Šákjamuniho Buddhy. "Ánanda" znamená štěstí nebo radost; když se narodil, byl prý tak neobyčejně krásný, že každý, kdo se s ním setkal, měl radost. Ánanda vynikal v učení, byl vysoce inteligentní a vynikal neobyčejnou schopností porozumění. Vstoupil do buddhistického řádu dva roky po jeho založení. Ve 20. roce Buddhovy učitelské činnosti se stal jeho osobním pomocníkem a výrazně se tak zapsal do dějin buddhismu. Ánanda proslul vynikající pamětí, jež mu umožnila uchovat Buddhova kázání. Po dvacet let byl Šákjamuniho nejbližším společníkem, rozšiřoval všechna Buddhova učení a učil se všem Buddhovým způsobům. Když Buddha svěřil poklad oka pravdy Kášjapovi, pověřil také Ánandu, aby mu pomáhal šířit učení. A tak Ánanda doprovázel Kášjapu dalších dvacet let a dokonale se obeznámil s pokladem oka pravdy. Ánanda byl velmi učený s rozsáhlým vzděláním a s neobyčejnou schopností pro porozumění, sám Buddha jej často chválil - přesto mu nebyla předána pravda, ani nedosáhl osvícení základu mysli. V kanonických textech je Ánanda často chválen pro svou pokoru a oddanost Buddhovi. Funkci osobního pomocníka přijal teprve když jej Buddha ujistil, že mu z tohoto postavení nevyplynou žádné výhody. Byl to rovněž Ánanda, kdo zmařil Dévadattovo spiknutí proti Buddhovi. Více než kdokoli jiný se Ánanda zasazoval o zájmy žen, kázal učení mniškám a až na jeho přímluvu Buddha souhlasil se založením ženského řádu. Toto bylo Ánandovi vytýkáno ještě při 1. koncilu. V době, kdy Kášjapa uspořádával učení, které po sobě zanechal Buddha, Ánandovi nebyl povolen přístup, neboť ještě nedosáhl osvícení. Ánanda tedy počal meditovat a brzy se stal arhatem. Když chtěl vejít do místnosti, kde bylo uspořádáváno učení, Kášjapa mu řekl, pakliže již dosáhl osvícení, tak ať vejde s pomocí nadpřirozených sil. Tak se Ánanda zmenšil a vstoupil klíčovou dírkou. Jen takto byl schopen vstoupit. Jeho výklad Buddhova kázání posloužil při kodifikaci Sútrapitaky během 1. koncilu. Všichni následovníci říkali: "Ánanda byl Buddhovým společníkem, tak mnohé slyšela mnoho se naučil. Bylo to, jako když přelijeme vodu z jedné nádoby do druhé, aniž bychom něco vylili. Požádejme tedy Ánandu, aby nám recitoval učení." A tak Kášjapa řekl Ánandovi: "Všichni na tebe hledí a chtějí, abys recitoval to, co říkal Buddha." Ánanda, jenž v sobě nosil odkaz Buddhy a byl nyní vyzván Kášjapou, počal recitovat veškerá učení, jež slyšel za Buddhova života. Kášjapa se otázal následovníků: "Liší se to od toho, čemu učil Buddha?" Následovníci odpověděli: "Neliší." Všichni přítomní následovníci byli dokonalými světci - arhaty, se šesti mimořádnými schopnostmi, včetně znalosti předcházejících životů, jasnovidectví a poznání konečného splynutí. Nezapomněli na nic z toho, co slyšeli. Jako jedním hlasem pravili: "To sám Buddha přišel podruhé, nebo tak mluví Ánanda?", a pokračovali: "Voda oceánu Buddhova učení naplnila Ánandu." Buddhovo učení, tak jak je známe dnes, pochází z toho, co řekl Ánanda. Ánanda následoval Kášjapu dvacet let a stal se osvíceným až při této události: Ánanda se kdysi otázal Kášjapy: "Co ti zanechal Buddha, kromě róby se zlatými rukávy?" Kášjapa řek: "Ánando!" Ánanda se zepta: "Ano?" Kášjapa pravil: "Polož stožár před branou." V tom okamžiku byl Ánanda dokonale osvícen. V dávné minulosti v sobě prý Ánanda probudil nadšené úsilí o dosažení úplného osvícení, v přítomnosti Buddhy, nazývaného Králem Prázdnoty. Ánanda si však liboval v intelektuální učenosti a proto nebyl schopen dosáhnout pravého osvícení. (další odkazy na mistra Ánandu » Mahákášjapa, Šannavása)