# Te-šan Süan-ťien (Tokusan Senkan, 781-867) Čínský čchanový mistr, žák a pokračovatel v dharmě Lung-tchan Čchung-sina (Rjútan Sóšin) a mistr Jen-tchou Čchüan-chuoa (Gantó Zenkacu) a Süe-feng I-cchuna (Seppó Gison). Te-šan měl devět pokračovatelů v dharmě. Jako mistr Süe-fenga, od něhož se odvíjejí školy Jün-men (Ummon) a Fa-jen (Hógen), byl jedním z jejich praotců a jedním z nejvýznamnějších čchanových mistrů doby Tchang. Objevuje se ve 13. a 28. kóanu Wu-men-kuanu i ve 4. kóanu Pi-jen-lu. Te-šan byl buddhistickým učencem ze S´-čchuanu. Jeho občanské jméno bylo Čou, a protože byl zběhlý zejména v učení Diamantové sútry, k níž sepsal učený komentář, byl nazýván "Diamantovým Čou". V tomto spise se praví, že je třeba tisíce světových věků, než někdo dosáhne buddhovství. Když Te-šan slyšel, že na jihu existuje buddhistická škola, která tvrdí "duch sám je Buddha", zabalil své komentáře a vydal se na jih, aby vyvrátil názor zastánců tohoto, jak on mínil, chybného učení: Ještě předtím, než Te-šan překročil hranici své rodné provincie, jeho mysl hořela a jeho ústa prskala. Pln arogance šel na jih rozbít učení o zvláštním předávání mimo sútry. Když došel na silnici na Lin-čou, chtěl si koupit občerstvení u jedné stařeny. Stařena se ho uctivě zeptala: "Vaše Ctihodnosti, co to máte za literaturu ve vaší káře?" Te-šan krátce odvětil: "Mé poznámky a komentáře k Diamantové sútře." Stará žena mu dala návrh: "Chtěla bych vám položit otázku. Zodpovíte-li ji, tak vás obsloužím zdarma, nezodpovíte-li ji, tak vám neposloužím ani za peníze." Te-šan souhlasil. Žena řekla: "Slyšela jsem, že Diamantová sútra praví: ´Minulá mysl nemůže být uchopena, přítomná mysl nemůže být uchopena, budoucí mysl nemůže být uchopena.´ Kterou mysl má tedy Vaše Ctihodnost v úmyslu občerstvit?" Te-šan byl jako němý, neschopný odpovědět. Nepodlehl úplně jejím slovům a zeptal se: "Žije tu někde poblíž nějaký učitel čchanu?" Stařena odpověděla: "Mistr Lung-tchan žije asi půl míle odtud." A tak se Te-šan vydal navštívit Lung-tchana, u něhož později dosáhl osvícení. Po třiceti letech života v ústraní povolil Te-šan nakonec nátlaku guvernéra Wu-linu v Che-nanu, aby přejal vedení kláštera na hoře Te-šan, jehož jméno na něj později přešlo. Te-šan se stal známým svým používáním hole při vyučování svých žáků. Od něj se traduje výrok: "Třicet ran, když mluvíš; třicet ran, když mlčíš." Te-šan jednou řekl: "Nejsou tu žádní buddhové ani patriarchové; Bódhidharma byl pouze starý vousatý barbar. Šákjamuni a Kášjapa, Mandžušrí a Samantabhadra jsou pouze frajírci s kupkou hnoje. Nirvána a bódhi jsou necitlivé pahýly, sloužící jako tyče k uvázání vašich oslů. Dvanáct oddílů tajného učení je pouze seznam přízraků, archy papírů, vhodných tak akorát na vytření si hnisu ze svých vředů." Chuo se zeptal Te-šana: "Kam odešli všichni buddhové a patriarchové?" Te-šan řekl: "Co jsi říkal?" Chuo řekl: "Pobídl jsem převelice dobrého závodního koně ke skoku, ale objevila se jen chromá želva." Te-šan nic neřekl. Příštího dne, když se Te-šan vrátil z lázně, Chuo mu servíroval čaj. Te-šan ho jemně poklepal po rameni. Chuo řekl: "Starý si konečně všimnul." Te-šan opět nic neřekl. (další odkazy na mistra Te-šan Süan-ťiena » Lung-tchan Čchung-sin, Jen-tchou Čchüan-chuo, Lo-pchu Jüan-an)