# Jen-tchou Čchüan-chuo (Gantó Zenkacu, 828-887) Čínský čchanový mistr, žák a pokračovatel v dharmě (hassu) Te-šan Süan-ťiena (Tokusan Senkan) a mistr Žuej-jen Š´-jena (Zuigan Šigen) a Luo-chan Tao-siena (Rakan Dókan). Jen-tchou se objevuje ve 13. kóanu Wu-men-kuanu i v 51. a 66. kóanu Pi-jen-lu. Jen-tchou se v mladém věku spolu se Süe-feng I-cchunem (Seppó Gison) a Čchin-šan Wen-suejem (Kinzan Bunsui) vydal na pouť, aby vyhledal různé čchanové mistry. Nakonec zůstal se Süe-fengem u mistra Te-šana, u něhož dosáhl osvícení. Jen-tchou byl znám svým jasným zrakem a ostrým duchem. Když Te-šan zemřel, bylo Jen-tchouovi 35 let. Po určité době života v osamělosti se kolem něj shromáždili žáci a stal se opatem velkého kláštera. Během zmatků v době úpadku tchangské dynastie přepadly klášter drancující tlupy. Mniši, předem varováni, utekli; pouze mistr Jen-tchou zůstal v klášteře. Drancující ho našli sedícího v pohroužení; zklamáni tím, že nemají co loupit, zavraždili mistra. Jen-tchou prý, když ho probodli, vyrazil výkřik, jenž byl slyšet deset mil daleko; ten je v čchanové tadici slavný jako "Jen-tchouův výkřik". Tento výkřik se stal hlavolamem pro mnoha pozdějších čchanových žáků, kterým se neslučoval s představou o životě a smrti čchanového mistra. Tak tomu bylo i u velkého jap. mistra Hakuina Zendžiho; teprve když zažil osvícení, pochopil a zvolal: "Zajisté, Gantó žije, silný a zdravý!" Ve 13. kóanu Wu-men-kuanu je tento příběh: Te-šan jednoho dne vstoupil do jídelny s miskami v ruce. Süe-feng se ho zeptal: "Kam jdeš se svými miskami, Starý Učiteli? Zvon nezazvonil a buben nezazněl." Te-šan se obrátil a odešel zpátky do své cely. Süe-feng o této věci mluvil s Jen-tchouem. Jen-tchou řekl: "Te-šan, ať je jakkoli veliký, ještě nezná poslední slovo." Když se o tom Te-šan doslechl, poslal pro Jen-tchoua a zeptal se: "Ty neuznáváš tohoto starého mnicha?" Jen-tchou mu zašeptal své mínění. Te-šan neřekl nic víc. Příštího dne, když Te-šan zaujal své místo před shromážděním, předvedl se velmi odlišně, jinak než obvykle. Jen-tchou přišel do přední části místnosti, třel si ruce, hlasitě se smál a říkal: "Jak skvělé! Náš starý opat pochopil poslední slovo. Od nynějška ho nemůže nikdo pod nebesy překonat." Žuej-jen se zeptal Jen-tchoua: "Co je původní a věčnou pravdou?" Jen-tchou odpověděl: "Pohnulo se to." Žuej-jen pokračoval: "A co když se to hýbe?" Jen-tchou řekl: "Nechápeš původní a věčnou pravdu." Žuej-jen se nad tím na chvíli zamyslel. Jen-tchou řekl: "Když přemýšlíš, si stále ve světě smyslů. Když nepřemýšlíš, klesáš do oceánu zrození a smrti." (další odkazy na mistra Jen-tchou Čchüan-chuoa » Süe-feng I-cchun)