# Chuang-lung Chuej-nan (Órjó Enan, 1102-1069) Čchanový mistr školy Lin-ťi, žák a pokračovatel v dharmě (hassu) Š´-šuang Čchu-jüana (Sekisó Soen) a mistr Chuej-tchang Cu-sina (Maidó Sóšin), Jün-kaj Šou-č´a (Ungai Šiči) a Pao-feng Kche-wena (Hóbó Kokumon). Mistr Chuan-lung založil po něm pojmenovanou školu Chuang-lung (jap. Órjó), jednu ze dvou linií, na něž se tradice školy Lin-ťi po mistru Š´-šuangovi rozdělila. Aby Chuang-lung zvládl mimořádně velký počet svých žáků, vymyslel tři zkušební otázky známé jako "tři překážky Chuang-lunga": Otázka: "Každý se někde narodil. Kde je tvoje rodné místo?" Odpověď: "Dnes časně zrána jsem snědl bílou rýžovou kaši. Teď už mám zase hlad." Otázka: "Jakým způsobem je má ruka rukou Buddhy?" Odpověď: "Hraje na loutnu ve svitu měsíce." Otázka: "Jakým způsobem je má noha nohou osla?" Odpověď: "Když stojí bílá volavka ve sněhu, má jinou barvu." Tyto odpovědi byly nepochybně původními odpověďmi Chuang-lunga na otázky, pro žáky se však stala jak otázka, tak i odpověď problémem, protože měl být schopen vidět do jejich vzájemného vztahu, jenž není příliš zřejmý. Ptali se Chuang-lunga: "Říká se, že i ten, kdo nic nepromýšlí a o nic se nestará, je stále ještě spoután zlatými řetězy. Kde je chyba?" Chuang-lung odpověděl: "Vypustíš-li pouhopouhé slovo na veřejnost, nevezmeš ho zpět po devět let." Některé z výroků mistra Chuang-lunga: Všeobecný souhrn skutečnosti je tak tajemný, že ho nezaslechneš, když ho záměrně posloucháš, a neuvidíš, když se na něj díváš. Pokud jde o čisté vědění, které nemá učitelů, jak ho můžeš dosáhnout přemýšlením a studiem? Hledající by měli otevřít vlastní oči - neuveďte se do nesnází, protože byste toho později litovali. Čchanu nedosáhnete psychickou mocí, ani kultivací neobyčejných zkušeností. Nelze o něm diskutovat z pozice znalostí či inteligence těch, kdo se mu pouze učili. Základem a zdrojem vnímajícího bytí je oceán vědomostí. Podstatou toku vědomé existence je tělo skutečnosti. Avšak tam, kde vyvstanou city, cesta vědění se uzavře. Pravá skutečnost je proto každodennímu životu neznámá. Změní-li se duševní svět, změní se i věci, lidé míří k navyklým předmětům a nevracejí se. O Cestu se netřeba starat - pokud ji neposkvrníš. Čchan není třeba studovat - důležité je zabrzdit mysl. Kde mysl stojí, tam končí prázdné přemítání. A protože se o Cestu nestaráš, každý tvůj krok jde po ní. Není-li prázdného přežvykování, není ani svět, který by bylo nutno překonávat. Protože se o Cestu nestaráš, nemusíš ji hledat. Cestovat z místa na místo, navštěvovat nejrůznější školy a vyhledávat učitele je vnějším hledáním. Pokládat vrozenou podstatu vědomí za oceán a mlčenlivou znalost transcendentní moudrosti za čchan je vnitřním hledáním. Vnější hledání tě osudově zaneprázdní, vnitřní hledání, při němž pobýváš ve své mysli a těle, tě osudově spoutá. Proto čchan není uvnitř ani venku, není ani bytím ani nebytím, ani skutečností ani klamem. Jak se říká "Vnitřní i vnější pohled se mýlí". "Jsou-li světské i posvátné city zapomenuty, odhalí se bytí, skutečné a věčné. Zřekni se vší aktivity a probudíš se k bytí o sobě." Ačkoliv je toto odkaz starobylého čchanového mistra, znám příliš mnoho lidí, kteří se na něm nemohou podílet. Přišel jsem o nemalý zisk, když jsem jeho slova připomínal. Dokáže někdo z vás rozlišovat? Jestliže ano, rozpoznali jste chorobu buddhismu a chorobu čchanu. Vypít oceán do dna a obrátit hory vzhůru nohama je pro následovníka čchanu každodenní záležitost. Hledající čchanu by měli i uprostřed trnitých chvil všedního života setrvávat v celkovém osvícení, uchovat si svou pravou tvář a přitom se mísit s obyčejným světem. "Nežiji tam, kde žijí dnešní lidé, nečiním to, co činí dnešní lidé." Pokud skutečně chápeš, co tato slova znamenají, musíš být schopen vstoupit celým tělem do ohňové jámy. Všichni mudrcové od nejstarších časů vstupovali do propastí života a smrti, procházeli ohněm nevědomosti, aby lidem ulehčovali život. Ale co ty? Jak ty vstoupíš? Mohou-li lidé vstoupit, pak ani nehoří v plamenech, ani se netopí ve vodách. Nemohou-li lidé vstoupit, nejenže nepomohou sami sobě, nemohou pomoci ani druhým.