# Jang-šan Chuej-ťi (Kjózan Edžaku, 807-883, nebo 813/814-890/891) Jeden z velkých čchanových mistrů Číny, žák a pokračovatel v dharmě (hassu) Kuej-šan Ling-jüa (Isan Reijú) a mistr Nan-tcha Kuang-žuna (Nantó Kójú) a Wu-čuoa (Mudžaku). Jang-šan byl jedním z nejvýznamnějších čchanových mistrů své doby. Ještě než mu byli 20 let, navštívil několik velkých čchanových mistrů, mezi nimu Ma-cu Tao-iho (Basó Dóicu) a Po-čang Chuaj-chaje (Hjakudžó Ekai), a získal si pověst vynikajícího čchanového žáka. Pod Kuej-šanovým vedením zažil nakonec hluboké osvícení. Spolu se svým mistrem pak založili školu Kuej-jang, jež byla pojmenována podle prvních znaků jejich jmen. Mistrem Tan-jüan Jing-čenem (Tangen Óšin), pod jehož vedením Jang-šan učinil svou první zkušenost osvícení, byl zasvěcen do používání systému 97 symbolů kruhu, který později hrál ve škole Kuej-jang velkou roli. Mondó a hosseny Jang-šana s jeho mistrem Kuej-šanem a dalšími čchanovými mistry, jež jsou zachyceny v Jüan-čou Jang-šan Chuej-ťi čchan-š´ jü-lu ("Záznam slov čchanového mistra Jang-šan Chuej-ťiho z Jüan-čou"), jsou pokládány za vynikající příklady realizování ducha čchanu. Jang-šan se objevuje ve 25. kóanu Wu-men-kuanu i ve 34. a 68. kóanu Pi-jen-lu. Jang-šan se stal mnichem již v 15 letech, avšak jeho rodiče ho vzali zpět. V 17 letech si nakonec uřízl dva prsty a předložil je rodičům na znamení svého odhodlání; nato ho nechali odejít. Poté, co navštívil několik velkých čchanových mistrů a jeho dharmový zrak se pod jejich vedením do určité míry otevřel, našel nakonec v Kuej-šanovi mistra, který mu ideálně vyhovoval a jenž ho mohl dovést k hlubokému osvícení. Mezi Kuej-šanem a Jang-šanem panovala taková harmonie povah a duchovního nazírání, že se o nich říkalo: "Otec a syn zpívají jedněmy ústy." Když jednou navštívil Jang-šan Kuej-šana, Kuej-šan řekl: "Po celé léto jsem tě neviděl jít touto cestou, co jsi tam dole dělal?" Jang-šan odpověděl: "Obdělal jsem si tam kousek půdy a nakonec zasil proso." Kuej-šan řekl: "Tedy jsi celé léto nepromarnil." Jang-šan se zeptal svého mistra: "Jak ty jsi strávil své léto?" Kuej-šan řekl: "Jedl jsem ve dne a v noci dobře spal." Jang-šan na to: "Tedy jsi své léto také nepromarnil." Jang-šan dostal od Kuej-šana zrcadlo. Ukázal je mnichům a řekl: "Ó mniši, Kuej-šan sem poslal zrcadlo; je to zrcadlo Kuej-šanovo, nebo ne? Řeknete-li, že je moje, jak je pak možné, že pochází od Kuej-šana? Řeknete-li, že je Jang-šanovo, jak potom vyložíte, že je v mých rukou? Můžete-li k tomu říci něco, co uhodí hřebík na hlavičku, zrcadlo uschovám, jestliže ne, rozbiju je." Ve 25. kóanu Wu-men-kuanu je tento případ: Jang-šanovi se zdálo, že vešel do Maitréjovy říše a byl uveden ke třetímu sedadlu. Starší mnich uhodil kladívkem do stojanu a řekl: "Dnes bude kázat ten na třetím sedadle." Jang-šan povstal, udeřil do stojanu a pravil: "Pravda Mahájány je mimo Čtyři Poučky a přesahuje Sto Popření. Slyšte, slyšte." Když Jang-šan vyprávěl o svém snu Kuej-šanovi, ten řekl: "Dosáhl jsi stupně mudrce." Jang-šan se zeptal jednoho mnicha: "Odkud jsi přišel?" Mnich odpověděl: "Z hory Lu." Jang-šan se zeptal: "Navštívil jsi vrchol Pěti nesmrtelných?" Mnich řekl: "Nenavštívil." Jang-šan řekl: "Pak jsi vůbec nebyl na horách." Později k tomu Jün-men poznamenal: "Jang-šan pronesl svá slova z dobré vůle, avšak rozhovor zapadl do trávy." Jang-šan byl u svých současníků znám jako "Malý Šákjamuni". Toto jméno se mu dostalo na základě této pohádkové příhody: Jednoho dne přiletěl z Indie kouzelník. Jang-šan se ho zeptal: "Kdy jsi opustil Indii?" Kouzelník řekl: "Dnes ráno." Jang-šan řekl: "Proč ti to trvalo tak dlouho?" Kouzelník odpověděl: "Ale, cestou jsem si tu a tam něco prohlédl." Jang-šan řekl: "Máš jistě okultní síly, ale dosud jsi určitě ani nesnil o veliké okultní síle Buddhovy Dharmy." Kouzelník se vrátil do Indie a vyprávěl to svým následovníkům: "Odešel jsem do Číny hledat Maňdžušrího, a místo toho jsem našel Malého Šákjamuniho." V Lin-ťi-lu jsou Jang-šanem a jeho mistrem Kuej-šanem okomentovány některé hosseny mistra Chuang-poa a jeho žáka Lin-ťiho; v jednom příběhu dokonce oba figurují jako hlavní aktéři: Lin-ťi byl poslán Chuang-poem, aby doručil dopis Kuej-šanovi. V té době byl u Kuej-šana přijímáním návštěvníků pověřen Jang-šan, který Linťiho přivítal jako první. Když si Jang-šan převzal od Lin-ťiho dopis, řekl: "To je dopis Chuang-poa. Kde je však tvůj dopis?" Lin-ťi mu dal facku. Jang-šan pochopil to gesto a řekl: "Bratře, jestliže víš tak mnoho, pak to skončeme." Společně se pak vydali ke Kuej-šanovi. Kuej-šan se zptal: "Kolik mnichů má můj bratr Chuang-po?" Lin-ťi řekl: "Sedmset mnichů." Kuej-šan řekl: "Kdo je mezi těmi mnichy ten hlavní a vůdčí?" Lin-ťi řekl: "Ten, kdo ti právě předal tento dopis!" Pak se Lin-ťi zeptal Kuej-šana: "Ctihodný, kolik mnichů máš tady ty?" Kuej-šan řekl: "Patnáct set mnichů." Lin-ťi řekl: "To je dost!" Kuej-šan řekl: "Bratr Chuang-po jich má také nemnoho." Když se Lin-ťi chystal odejít od Kuej-šana, Jang-šan ho vyprovodil z místnosti a řekl: "Jestliže půjdeš později na sever, nalezneš tam místo svého nového působiště." Lin-ťi řekl: "Proč by tomu tal mělo být?" Jang-šan řekl: "Prostě jdi. Objeví se tam někdo, kdo ti jistě pomůže, bratře. Ale tento muž bude mít hlavu, ale žádný ocas, bude mít začátek, ale žádný konec." Později, když Lin-ťi dorazil do Čen-čou, objevil tam Pchu-chua, který zde již žil. Když Lin-ťi začal učit, Pchu-chua mu pomáhal. Ale Lin-ťi tu nežil dlouhou dobu a Pchu-chua opustil svět, tělo a vše. Některé výroky mistra Jang-šana: Pokud bych měl objasnit zdroj čchanu, nestál by kolem mě jediný člověk, nemluvě o skupině pěti či sedmi set žáků. Hovořím-li však o tom či onom, ženete se vpřed, abyste to mohli posbírat. Je to jak klamání dítěte prázdnou dlaní - není v ní nic skutečného. Vyprávím vám o věcech vedoucích k osvícení, nesnažte se však soustředit na ně svou mysl. Obraťte se raději k oceánu své vlastní podstaty, nalezněte skutečný souzvuk s její pravou povahou. Nepotřebujete abnormální schopnosti, ty vyrostou až z osvícení. V tuto chvíli musíte znát svou mysl a proniknout k jejímu zdroji. Chopte se kořenů, nestarejte se o větve a jednoho dne přirozenou cestou získáte plody. Pokud jste nezvládli základy, pak ani nejpečlivější snaha nevyústí ve žně. Obraťte svou pozornost k nitru - a neučte se má slova zpaměti. Ze světla do tmy jste prchávali už v tak ranném dětství, že si ani nepamatujete, proto jsou kořeny vašich subjektivních idejí hluboké a nelze je vytrhat najednou. Proto se někdy uchyluji k trikům, abych vás zbavil obhroublého vnímání. (další odkazy na mistra Jang-šan Chuej-ťiho » Kuej-šan Ling-jü, Siang-jen Č´-sien, Nan-čchüan Pchu-jüan, Chuang-po Si-jün, Lin-ťi I-süan, Ťin-niou, Čchang-ša Ťing-cchen)