# Ta-mej Fa-čchang (Daibai Hódžó, 752-839) Čínský čchanový mistr, žák a pokračovatel Ma-cu Tao-iho (Baso Dóicu) a mistr Chang-čou Tchien-lunga (Kóšú Tenrjú). Ta-mej se objevuje ve 30. kóanu Wu-men-kuanu. Ta-mej studoval již více než 30 let buddhistickou filosofii, když přišel k Ma-cuovi. Jelikož vystupoval proti velkému mistrovi "náhlého osvícení", zeptal se Ta-mej, jemuž všechna jeho studia ještě neodkryla podstatu buddhadharmy: "Co je Buddha?" Ma-cu nato odpověděl: "Vědomí (mysl) je Buddha." Ta-mej při těchto slovech dosáhl osvícení. Poté co od Ma-cua obdržel pečeť potvrzení (inka šómei), uchýlil se Ta-mej na vrchol jedné hory a tam po 30 let samotného cvičení zazenu prohluboval svou zkušenost, než nakonec sám jako mistr vedl žáky po cestě čchanu. Jednoho dne šel jeden mnich lesem a narazil tam na kněze, který praktikoval zazen v malé chatrči. Řekl o tom svému učiteli Ma-cuovi. Ma-cu řekl: "Á, to musí být Ta-mej." A poslal toho mnicha zpět, aby s ním vedl dialog. "Odkud přicházíš?" zeptal se Ta-mej. "Od Ma-cua," odpověděl mnich. "Co nyní říkává Ma-cu?" zeptal se Ta-mej. "Žádná mysl, žádný Buddha," odvětil mnich. "Velký mistr Ma plete lidi," řekl Ta-mej. "Já stále ještě říkám, tato mysl je Buddha." Mnich to pak vše převyprávěl Ma-cuovi. "Veliká švestka (Ta-mej) dozrává," poznamenal Ma-cu. Když Ta-mej umíral, na střeše zapištěla veverka. "To je to," řekl, "a nic jiného."