# Kuej-feng Cung-mi (Keihó Šúmicu, 780-841) Čínský čchanový mistr, který vyšel ze školy Che-ce jako její 5. a pravděpodobně poslední patriarcha. Nebyl znám ani tak jako čchanový mistr, nýbrž spíše jako 5. patriarcha buddhistické školy Chua-jen (Kegon), školy, jež měla v Číně a během raného období zenu v Japonsku vždy úzké vztahy k čchanu. Kuej-feng ve svém díle hájil kombinaci filosofie školy Chua-jen a praxe čchanu. Vysvětloval komplikované teorie školy, zejména Fa-cangovy, v srozumitelnější formě. Jeho pojednání o "Prapodstatě člověka" (čín. Chua-jen jüan-žen-lun) se stalo jedním ze standardních děl pro cvičení buddhistických mnichů v Japonsku. Kuej-feng v něm systematicky a kriticky představuje učení jednotlivých buddhistických směrů své doby a vytyčuje jejich hranice oproti ostatním duchovním proudům. Kuej-feng vyrůstal v konfuciánské rodině. V roce 807 chtěl skládat zkoušky na úřednickou dráhu, avšak potkal čchanového mistra, který na něj udělal tak mocný dojem, že se stal mnichem. Zprvu studoval učení čchanu. Později však četl komentář k Buddhávatansakasútře, stal se žákem Čcheng-kuana, významného představitele školy Chua-jen. Brzy nato začal svou pedagogickou činnost, kde se soustředil na výklad této sútry. Kromě toho se však po celý svůj život intenzivně zabýval praxí čchanu. Jeho pověst jako chuajenového mistra byla tak velká, že byl mnohokrát pozván na císařský dvůr a byl mu propůjčen titul "mistra purpurového roucha" (c´-i-š´). Ling-čchüan navštívil mistra Kuej-fenga a zeptal se ho: "Co je Buddha?" Kuej-feng řekl: "To ti nemohu říci, poněvadž bys mi nevěřil. Jestli si myslíš, že mi můžeš věřit, pak pojď blíž a já ti to povím." Pak mu pošeptal do ucha: "Ty jsi Buddha."