# Jüe-šan Wej-jen (Jakusan Igen, 745-828 nebo 750-834) Čínský čchanový mistr, žák a pokračovatel v dharmě (hassu) Š´-tchou Si-čchiena (Sekitó Kisen) a mistr Tao-wu Jüan-č´a (Dógo Enči), Jün-jen Tchang-šenga(Ungan Dondžó) a Čchuan-c´a (Sensu). Někdy je též nazýván Jao-šan. Z Ťing-te čchuan-teng-lu se dovídáme pouze, že opustil svůj domov ve svých 17 letech a roku 774 byl zasvěcen jako mnich na hoře Cheng-šan vinajovým mistrem Si-cchaem. Je snad nejprominentnějším z žáků, kteří byli posláni od Š´-tchoua k Ma-cu Tao-imu (Basó Dóicu). V Denkóroku se dočteme o následující události, jež zároveň znamená přenesení dharmy ze Š´-tchoua na Jüe-šana: Jüe-šan přišel k Š´-tchouovi a pravil: "Znám dostatečně učení tří vozů a dvanácti větví učení. Slyšel jsem, že na jihu existuje přímý odkaz na lidského ducha, který činí člověka buddhou, a člověk realizuje své bytí. Tomu dosud nerozumím. Skláněje se před vámi, mistře, snažně vás prosím, abyste měl slitování a poučil mě." Š´-tchou pravil: "Říkáš-li, že jest toto, opomíjíš to. Toto, ne-toto, obě opomíjejí TO. Co na to povíš?" Jüe-šan nevěděl co odpovědět. Š´-tchou pravil: "Tvá karma se nevztahuje k tomuto místu. Zajdi na chvilku k Ma-cuovi." Jüe-šan uposlechl příkazu, šel k Ma-cuovi, vyjádřil mu svou úctu a položil předchozí otázku. Ma-cu pravil: "Někdy ho nechám vytáhnout obočí a mžikat očima , někdy je to, co vytahuje obočí a mžiká očima, právě TO! Co na to řekneš?" Jüe-šan při těchto slovech zažil velké osvícení. Vrhl se před Ma-cua na zem. Ma-cu pravil: "Jaká skutečnost se ti objasnila, že ses vrhl na zem?" Jüe-šan řekl: "Když jsem byl u Š´-tchoua, bylo to zrovna jako když komár udeří železného vola." Ma-cu pravil: "Již jsi k tomu dospěl. Opatruj to sám dobře. Tvým mistrem je přece Š´-tchou." Mistr Jüe-šan jednou vystoupil na vrchol hory uprostřed noci a zachechtal se na svět. Když se guvernér provincie Li Ao (Riko) doslechl o čchanovém mistrovství Jüe-šana, poslal pro něj, aby přišel do hlavního města. Jüe-šan však odmítl přijít. A to několikrát za sebou. Li Ao byl velmi netrpělivý a osobně přišel mistra navštívit do jeho horské chaty. Jüe-šan si četl v sútrách a příchodu guvernéra nevěnoval žádnou pozornost. Mnich, který mistrovi pomáhal, ho na tento fakt upozornil, ale on si četl dál. Li Aoa to rozhořčilo a poznamenal: "Vidět tvář vůbec není jako slyšet jméno." Jüe-šan vykřikl: "Ó guvernére!" Li Ao okamžitě odpověděl: "Ano mistře." Mistr potom řekl: "Proč si ceníš více slyšení než vidění?" Guvernér se omluvil a zeptal se: "Co je to tao?" Mistr ukázal nahoru na nebe a dolů na džbán s vodou stojící vedle něj. Dotázán na vysvětlení, řekl: "Oblak na nebi a voda ve džbánu." Kdysi se vysoký úředník zeptal mistra Jüe-šana: "Kapitola o Univerzální Bráně praví: ´Lodě bývají odfouknuty černým větrem.´ Co je to, ten černý vítr?" Mistr neodpověděl přímo a hrubě řekl: "Ty tupče, co se tak hloupě ptáš?" Úředník s tím nebyl spokojen a bylo vidět, že začíná být vzteklý. Mistr se rozesmál: "Toto je míněno oním černým větrem." Mnich se zeptal mistra Jüe-šana: "Nač myslíte v nehybném sedu?" Mistr odpověděl: "Myslím na ne-myšlení." Mnich se opět zeptal: "A jak lze myslet na ne-myšlení?" Mistr řekl: "Nemyšlením." Když Jüe-šan ve věku 84 let viděl, že se blíží jeho konec, zvolal: "Dharmová síň se hroutí! Dharmová síň se hroutí! Vy všichni, podepřete ji!" Pak zvedl ruku a pravil: "Vy mnichové nechápete má slova" a vstopupil do přeměny (senge)! (další odkaz na mistra Jüe-šan Wej-jena » Š´-tchou Si-čchien, Tao-wu Jüan-č´)