# Lo-pchu Jüan-an (Rófu Genan, 834-898) Čínský čchanový mistr, žák a pokračovatel v dharmě Ťia-šan Šan-chueje (Kassan Zenne). V Lin-ťi-lu jsou tyto dva příběhy: Vedoucí výuky přišel za Lin-ťim. Lin-ťi řekl: "Přednášející, jaké sútry nebo jaká písma budeš dnes vykládat?" Vedoucí výuky odvětil: "Jsem člověk omezených schopností, nicméně dnes přednesu ukázky z ´Písma o Stovce Dharem´." Lin-ťi odvětil: "Představ si, že zde bude člověk, který pochopil koncept o třech povozech a dvanácti oddílech učení, a jiný muž, který tento koncept o třech povozech a dvanácti oddílech učení nepochopil. Byli by oba dva stejní nebo by se nějak lišili?" Vedoucí výuky řekl: "V porozumění by byli stejní. V neporozumění by se lišili." Lo-pchu, který právě stál za Lin-ťim, řekl: "Vedoucí výuky, za co považujete toto místo, že tu mluvíte o stejném a odlišném!" Lin-ťi se otočil a zeptal se Lo-pchua: "Co tím myslíš?" Lo-pchu na něho vykřikl. Lin-ťi odvrátil pozornost od vedoucího výuky a šel k Lo-pchuovi a zeptal se ho: "Byl jsem to já, kdo tu před chvílí vykřikl?" Lo-pchu řekl: "Ano." Lin-ťi mu udělil ránu. Lin-ťi se dozvěděl, že Te-šan vyprávěl svým studentům: "Jestliže můžete mluvit, dostanete třicet ran, jestliže nemůžete mluvit, je to také třicet ran!" Lin-ťi řekl Lo-pchuovi: "Jdi na toto místo a zeptej se, proč dostanu třicet ran, když promluvím? Když tě bude chtít uhodit, seber mu hůl, dej mu ránu a čekej, co bude dělat." Když Lo-pchu přišel k Te-šanovi, chystal se splnit Lin-ťiův příkaz a položil otázku. Te-šan ho uhodil, ale v tom mu Lo-pchu sebral hůl a stihl mu s ní dát ránu. Te-šan se vrátil do svého příbytku. Lo-pchu šel zpět k Lin-ťimu a podal mu o tom, co se stalo, zprávu. Lin-ťi řekl: "Nějakou dobu, až dosud, jsem měl na tohoto chlápka podezření! Ale ať je to jak je, opravdu si se dostal k Te-šanovi?" Lo-pchu oslovil své shromáždění a řekl: "Mám jednu otázku, na kterou se vás zeptám. Jestliže řeknete: ´Ano, to je správné´, přidáváte si další hlavu nad svou vlastní. Pokud řeknete: ´Ne, to není správné´, usilujete o život tak, že si svou hlavu usekáváte." Nějaký mnich vystoupil dopředu a řekl: "Zelená hora vždycky zvedá své nohy."