# Každý den a každý okamžik Wu Kwang "Květiny na jaře, Měsíc na podzim, chladný vítr v létě, sníh v zimě. Když ve své mysli nic nevytváříte, je pro vás dobré období." Často používám tuto báseň, abych učil jak nové, tak pokročilejší zenové studenty. Celkem často, když během zenového rozhovoru studenta požádám, aby přečetl báseň, uvidím spontánní úsměv, nebo se objeví reakce: "Aha" a vzplanutí "mysli víry " nebo původní důvěry. Je to, jakoby řekl nebo řekla: "Jo, taková je Pravá cesta." Ústředním bodem této básně je v podstatě přeformulování třetí a čtvrté ze čtyř vznešených pravd, tj. že utrpení jednou skončí a že cesta vede stezkou praxe, která uskutečňuje konec utrpení. "Když v mysli nic nevytváříš, je to pro tebe dobrá doba." Báseň pochází z devatenácté příhody a je pojmenována "Každodenní mysl je cestou." Příhoda je výměnou nebo dialogem mezi zenovým mistrem Nan-čchüanem a jeho studentem Čao-čouem, který se zaslouženě sám později stal velkým zenovým mistrem. V čase tohoto Dharmového souboje je Čao-čou ještě nezkušený student. Ptá se zenového mistra Nan-čchüana: "Co je pravou cestou?" Nan-čchüan odpoví, že "Každodenní mysl je pravou cestou." Poté následuje řada Čao-čouových otázek a Nan-čchüanových odpovědí, které postupně odstraňují Čao-čouovu konceptuální orientaci. Například Čao-čou se zeptá: "Měl bych se tedy snažit ji udržovat nebo ne?" Nan-čchüan odpoví: "Pokud se snažíš ji udržet, již děláš chybu." Nakonec Nan-čchüan zvolá: "Pokud zcela dosáhneš pravé cesty nemyšlení, je to jako prostor, čisté a prázdné. Tak proč vytváříš správné a špatné?" Vtom Čao-čou dosáhl osvícení. V tomto příběhu je pouze řeč mysli nemyšlení, čisté a prázdné jako prostor. Báseň zdůrazňuje, jak člověk s takovou myslí funguje v čase, části světa jevů, který je určen čtyřmi ročními dobami. Ve zkratce demonstruje neulpívající cestu bytí/stávání se, způsob, jak se utkat s životními událostmi. V tomto smyslu se shoduje s učením zenového mistra Seung Sahna: "Nic nevytvářej, nic nedrž, k ničemu se nepoutej. Pak zjistíš, že máš všechno." A k podobnému závěru se dochází v příběhu o zenovém mistru Jün-menovi v Záznamu modrého útesu (Pi-jen-lu) "Každý den je dobrý den." (Příběh číslo šest) Jün-men při vyučování řekl: "Neptejte se mě před patnáctým dnem v měsíci (Borom). Po Boromu mi musíte přinést jedno slovo." Sám odpověděl: "Každý den je dobrý den." Naše učení v zenové škole Kwan Um přechází od "každý den je dobrý den" do "každý okamžik je dobrý okamžik." Z básně čtyř období a z příběhu o Jün-menovi tedy vzchází mnoho důležitých otázek pro praxi: Jak můžete prokázat význam "když v mysli nic nevytváříš, je pro tebe dobrá doba?" Co je pravým významem "každý den je dobrý den?" Jak můžete předvést své porozumění "každý okamžik je dobrý okamžik?" A nakonec: Dobrá doba, dobrý den, a dobrý okamžik, jak se liší? Co z toho je nejlepší? přeložil Won An