# Nan-jang Chuej-čung (Nanjó Ečú, 675-775) Ranný čínský čchanový mistr, žák a pokračovatel v dharmě (hassu) Chuej-nenga (Eno) a mistr Tan-jüan Jing-čena (Tangen Óšin). Jak se píše v Cu-tchang-ťi, až do svého 16. roku jako chlapec nepromluvil jediného slova a nepřekročil nikdy most před domem svých rodičů. Když se však jednoho dne k domu blížil čchanový mistr, běžel mu vstříc přes most a prosil ho, aby ho zasvětil za mnicha a přijal za žáka. Mistr, který poznal velké nadání chlapce, poslal ho do Chuej-nengova kláštera. Chuej-neng mu předpověděl, že bude "osamělým Buddhou na světě", přijal ho za žáka a později potvrdil za pokračovatele v dharmě. Po dlouhém školení u 6. patriarchy se Nan-jang uchýlil na 40 let na horu Paj-ja (jap. Hakugai) v Nan-jangu (odtud jeho jméno), aby dále prohluboval svůj čchanový prožitek. Zde bydlel a cvičil v malém chrámu s jediným společníkem, který se jmenoval Čching-cuo-šan (Seizasan). Pověst Nan-janga se však šířila daleko a císař Su-cung ho opakovaně zval, aby přišel do Čchang-anu, hlavního města. V roce 761, když bylo Nan-jangovi asi 85 let, poslechl proti své vůli zavolání císaře Su-cunga a přišel na císařský dvůr, aby se stal osobním mistrem císaře a jeho následníka Taj-cunga (Daisó). Čchung-cuo-šan mu pro jeho rozhodnutí vynadal a prohlásil, že je pro Nan-janga ještě příliš brzy na to, aby se stal učitelem. Čching-cuo-šan zůstal; již o něm více neslyšíme. Nan-jang se usadil v klášteře v Čchang-anu, přednášel v paláci a dával soukromé instrukce císaři. Po Su-cungově smrti pokračoval v patronátu jeho nástupce císař Taj-cung, a udělil Nan-jangovi titul Liang-ti Kuo-š´ (Rjótei Kokuši), "Učitel dvou císařů. Jeho rozhovory s těmito císaři jsou zaznamenány v Pi-jen-lu. V čchanové literatuře je nazýván obecně Čung Kuo-š´ (Ču Kokuši), dosl. "Zemský mistr Čung". Setkáváme se s ním v 17. kóanu Wu-men-kuanu a v 18., 69. a 99. kóanu Pi-jen-lu. V 17. kóanu Wu-men-kuanu je tento kóan: Čung Kuo-š´ zavolal třikrát na svého služebníka (Tan-jüana), a jeho služebník třikrát odpověděl. Kuo-š´ řekl: "Chtěl jsem říci, že jsem k tobě byl nevděčný. Ale skutečnost je taková, že ty jsi nevděčný ke mně." Ve sbírce Pi-jen-lu jsou tyto rozhovory: Císař Su-cung se zeptal Čung Kuo-š´a: "Co je to, co ovládá Deset těl (Buddhy)?" Kuo-š´ řekl: "Vaše Veličenstvo by mělo chodit po hlavě Vairóčany." Císař řekl: "Nerozumím." Kuo-š´ řekl: "Nikdy nepovažujte sám sebe za čisté a jasné tělo Zákona." Císař Taj-cung se zeptal: "Co bych měl dělat až zemřeš?" Kuo-š´ řekl: "Postav pro tohoto starého mnicha hrobku z jednoho kamene." Císař se zeptal: "Prosím tě, řekni mi, jak si přeješ, aby tvoje hrobka vypadala?" Kuo-š´ chvíli tiše seděl, a pak se zeptal: "Rozumíš?" Císař odvětil: "Nerozumím." Kuo-š´ řekl: "Až zemřu, bude to vědět můj služebník Taj-jüan." Po Kuo-š´ově smrti císař zavolal Tan-jüana a vyptával se ho na rozhovor, který měl s Učitelem národa. Tan-jüan chvíli tiše seděl, a pak se zeptal: "Rozumíš?" Císař řekl: "Nerozumím."