# Mi-an Si-čchie (Mittan Seikai, 1118-1186) Čínský čchanový mistr linie Jang-čchi čchanu školy Lin-ťi, žák a pokračovatel v dharmě mistra Jing-an Tchan-chua (Óan Donke) a mistr Sung-jüan Čchung-jüea (Šógen Sógaku). Není o něm mnoho známo. Fragment z učení mistra Mi-an Si-čchiea: Každý z nás má svou živoucí pouť k nebesům. Dokud ji nenaleznou, kráčejí jako opilci, kteří neví, která z poutí je která. Jakmile ji však naleznou a ztratí svůj zmatek, záleží jen na jejich vůli, který směr pouti si zvolí - nebudou nadále podřízeni náhodným rozhodnutím druhých. Jen když jsi dokonale oživlý a nic tě nemůže uvěznit ani spoutat, jen tehdy jsi dosáhl nezávislosti. Pak můžeš po celé dny pobývat v obyčejném světě, aniž by tě ovlivňoval. Mnozí studují čchan, stýkají se však s učiteli, kteří nedokáží přesně rozpoznat pravdu. Takoví učitelé hovoří, co jim slina na jazyk přinese, a vydávají vlastní výklady čchanových rčení za konečné pravdy. Chtějí jen jedno - aby je okolí pokládalo za znalce čchanu. Je to ta nejvážnější choroba. Když někdo usilovně studuje čchan a nedočká se osvícení, mohl se dopustit celé řady chyb. Mohl zapadnout do bahna čchanových rčení. Mohlo ho zarazit nepochopení omračujících zázraků. Mohl se ztratit v prázdnotě bezforemnosti. Mohl mít mysl příliš zatíženou čchanem či buddhismem. Mohl se až příliš zabývat odmítáním iluzí o osvícení. Nemusel se na počátku setkat se skutečně osvíceným učitelem, a proto byl zatažen do spleti komplikací. Takové problémy nezakoušejí pouze začátečníci. I staří čchanoví mistři, kteří důkladně pochopili základ mysli a získali vhled do její pravé podstaty, si uvědomovali povahu základů, ale celou pravdu stále nepochopili. Nejkratší cestou k čchanu je opustit současnost a bezprostředně zakoušet stav před zrozením, před prvotním rozdělením celku. Pokud se vám to podaří, budete jako drak ve vodách, jako tygr v horských lesích. Ve všech koutech světa budete klidní a čistí, kdekoli schopní dávat život i zabíjet, kdekoli schopní "probudit vítr a pohnout stéblem trávy". Neuvězní vás žádná činnost, nebudete sedět v nečinnosti. Je to jak stříhat klubko příze a barvit klubko příze - pokud je jednou přestřiženo, je každá nit přestřižena, pokud je jednou zabarveno, jsou všechna vlákna zabarvena. Od vrcholu k podlaze, vše se stává širokou bránou osvobození. Buddhistické pravdy a věci tohoto světa se stanou jedním - kde potom chcete hledat věci vnější, které by byly na překážku?