# Nan-jüe Chuaj-žang (Nangaku Edžó, 677-744) Ranný čínský čchanový mistr, žák a pokračovatel v dharmě Chuej-nenga (Enó) a mistr Ma-cu Tao-iho (Baso Dóicu). V Tribunové sútře Šestého patriarchy je popsáno toto setkání Nan-jüea a Chuej-nenga: Mnich Chuaj-žang se narodil v rodině Tu v Ťin-čou. Při první návštěvě u Národního učitele Chuej-ana na hoře Sung-šan, jej tento poslal na rozhovor s Patriarchou do Cchan-čch´. Když tam dorazil a pozdravil obvyklým způsobem, zeptal se ho Patriarcha, odkud přišel. "Ze Sung-šan", odpověděl Chuaj-žang. "Co je to, co tu ke mně přichází?", zeptal se dále Chuej-neng. "Říci, že se to něčemu podobá, je nesprávné", prohlásil Chuaj-žang. "Dá se toho dosáhnout cvičením?", zeptal se Patriarcha. "Není nemožné dosáhnout toho cvičením. Je však nemožné znečistit to", odpověděl Chuaj-žang. Nato Chuej-neng zvolal: "Všichni Buddhové se dobře starají právě o tuto neznečistitelnou věc. Patriarcha Pradžňadhara z Indie předpověděl, že pod tvýma nohama se vzepne hřebec, jenž pošlape lidi po celém světě . Nemusím vysvětlovat tuto věštbu, jelikož odpověď třeba hledat v tvé mysli." Okamžitě osvícený Chuaj-žang si podvědomě uvědomil to, co Patriarcha říkal. Stal se jeho služebníkem na patnáct let a jeho znalost buddhismu se den za dnem prohlubovala. Později se usadil v Nan-jüe, kde šířil Patriarchovo učení. Po smrti mu byl císařským ediktem udělen titul "Mistr Dhjány Ta-chuej" (Ta-chuej - Velká Moudrost). Předpověď v tomto příběhu se vztahuje na Chuaj-žengova slavného žáka Ma-cua, který rozšířil učení školy Dhjána po celé Číně (Ma - kůň). Nan-jüe se tedy usadil na hoře Nan-jüe, jejíž jméno na něj přešlo. Zde je jedna z mála příhod, které se o něm tradují: Mladý mnich Ma-cu byl jedním z několika set mnichů v klášteře Nan-jüea, ztracen v davu, neznámý svému učiteli. Jeden starší mnich si povšiml jeho píle a zmínil se o něm Nan-jüeovi. Starý učitel jej šel vyhledat a nalezl jej v zendó. Nan-jüe se ho zeptal: "Ctihodný pane, jaký máte důvod ke konání meditace v sedě?" Ma-cu odpověděl: "Chci se stát buddhou." Nato sebral Nan-jüe ze země úlomek střešní tašky a začal jej třít o kámen. Ma-cu se zeptal: "Co to děláte, Ctihodný učiteli?" Nan-jüe řekl: "Chci z této střešní tašky ohlazením vyrobit zrcadlo." Ma-cu se otázal: "Lze leštěním střešní tašky vytvořit zrcadlo?" Nan-jüe mu položil protiotázku: "Lze vytvořit buddhu konáním zazenu?" Ma-cu zkoprněl a nebyl schopen odpovědi. Nan-jüe pak pokračoval: "Je tomu, jako se zapřáhnutím vola do káry. Když se kára zastaví, koho budeš bít, toho vola nebo tu káru?" Ma-cu stále neodpovídal. Nan-jüe pokračoval ve vysvětlování: "Konáš meditaci v sedě nebo sedíš jako Buddha? Zazen není pouze záležitost sezení či ležení. ´Sedět jako Buddha´ odhaluje, že Buddha nemá stálý tvar. Uprostřed měnících se věcí neuchopuj, ani neodmítej. Nutíš-li Buddhu sedět, tak to je zavraždění Buddhy. Ulpíváš-li na formě sezení, pak se nepřidržuješ jeho vnitřního principu." Ma-cu naslouchal těmto slovům, jako by pil ambrosii. Pak se zeptal Nan-jüea: "Jak mám konat zazen, abych splynul s bezformovostí?" Nan-jüe řekl: "Tvé studium učení o uzemnění mysli je jako sázení semínek. Můj výklad o esenci reality je jako vláha z nebes. Okolnosti se pro tebe spojily, a proto uzříš Cestu." Ma-cu se zeptal: "Jestliže ta Cesta nemá barvu či tvar, jak ji mohu uzřít?" Nan-jüe řekl: "Pravé oko podstaty mysli je schopno vidět tu Cestu. S bezformovým pohlcením je tomu stejně." Ma-cu se zeptal: "Existuje tam vznik a zánik, nebo ne?" Nan-jüe řekl: "Jestliže někdo vidí Cestu jako vznikání a zanikání, skládání a rozkládání, pak to není skutečné vidění Cesty. Naslouchej mému verši: Základ mysli obsahuje různá semínka; když je tam vláha, všechna začnou růst. Květ pohlcení nemá tvar; co se rozkládá a co vzniká?" Nyní Ma-cu náhle poznal základ mysli. Jeho srdce a mysl dosáhly transcendence. Tato slavná epizoda je často špatně chápána, jako že Nan-jüe obecně popírá nezbytnost a hodnotu cvičení zazenu, zatímco on zde pouze upozornil Ma-cua na falešný postoj k cvičení zazenu. Nan-jüe jednou řekl: "Řekněte něco o věci a už jste mimo její označení." Od Nan-jüe Chuaj-žanga se odvíjí druhá linie čchanové tradice v tchangské době.