# Chuang-po Si-jün (Óbaku Kiun, ?-850) Jeden z největších čínských čchanových mistrů, žák a pokračovatel v dharmě (hassu) Po-čang Chuej-chaje (Hjakudžó Ekai) a mistr Lin-ťi I-süana (Rinzai Gigen), Mu-čou Tao-minga (Bokušú Domei) a Ta-ťüea (Daigaku). Chuang-po je též znám pod jménem Tuan-ťi a měl 13 pokračovatelů v dharmě; jako Lin-ťiův mistr je jedním z praotců školy Lin-ťi. Slova a poučení mistra Chuang-poa, zaznamenaná hodnostářem Pchej Siouem a vydaná pod titulem Chuang-po-šan Tuan-ťi čchan-š´ čchun-sin-fa-jao ("Podstata učení o přenosu mysli čchanového mistra Tuan-ťiho z hory Chuang-po"), představují jeden z nejhlubších spisů čchanu. S Chuang-poem se setkáváme ve 2. kóanu Wu-men-kuanu, v 11. kóanu Pi-jen-lu a v Lin-ťi-lu. Chuang-po opustil v mládí svůj domov a stal se mnichem v klášteře na hoře Chuang-po v blízkosti svého domova. Jeho biografie ho popisuje jako statného, přes dva metry vysokého muže s vyvýšeninou na čele ve tvaru perly, rukama dvakrát tak velkýma než je běžné a hlubokým hlasem; byl prostého a čistého charakteru. Jednou se vydal na cestu, aby navštívil mistra Ma-cu Tao-iho (Basó Dóicu), avšak když přišel do jeho kláštera, uslyšel, že Ma-cu již zemřel. Přesto tam zůstal a stal se žákem jeho pokračovatele v dharmě Po-čanga: Když se Chuang-po setkal s Po-čangem, zeptal se: "Jaké bylo učení, které staří čchanoví mistři předávali svým žákům?" Po-čang neodpověděl. Tehdy Chuang-po promluvil silným hlasem: "Není možné, abys nechal své nástupce zmenšit původní čchanové učení." Na to Po-čang řekl: "Jsou to lidé jako ty, kdo ztratí toto dědictví." Pak vstal a šel do svého pokoje. Chuang-po šel za ním a pokračoval: "Celou cestu až sem jdu kvůli tobě." Po-čang řekl: "Jestli je to pravda, uděláš lépe, když mě v budoucnosti nezklameš." Od toho okamžiku Chuang-po následoval svého mistra až do jeho smrti. O tom, jakého druhu byla komunikace mezi těmito dvěma čchanovými velikány, se dovídáme v anekdotě zaznamenané v Ťing-te čchuan-teng-lu: Jednou se Po-čang zeptal Chuang-poa, kde byl. Ten odpověděl, že sbíral houby na úpatí hory Ta-siung. Po-čang se zeptal: "Uviděl jsi tygra." Chuang-po ihned zařval jako tygr. Po-čang popadl sekeru a zvedl ji, jako by chtěl tygra zabít. Chuang-po dal Po-čangovi náhle pohlavek. Po-čang se srdečně zasmál. Když se vrátil do kláštera, řekl Po-čang ke shromážděným mnichům: "Na úpatí hory Ta-siung je tygr. Měli byste se mít na pozoru, dnes mě kousl." Znamená to, že Po-čang těmito slovy potvrdil Chuang-poa jako pokračovatele v dharmě. Po nějakém čase prožitém v klášteře Nan-čchüan Pchu-jüana (Nansen Fugan), usadil se Chuang-po v klášteře Ta-an v Chung-čou. Hodnostář Pchej Siou, který patřil k jeho žákům, nechal postavit velký čchanový klášter a požádal Chuang-poa, aby se tam usadil. Podle hory, na níž Chuang-po žil jako mladý mnich, pojmenoval tento klášter Chuang-po-šan a toto jméno nakonec na něj přešlo. O tom, v jakém duchu poučoval své žáky, vypovídá 11. kóan Pi-jen-lu, kde se praví: Chuang-po řekl jednou při poučení shromážděným mnichům: "Vy všichni jste lízači splašků! Když jste věčněvěků na cestách, kde máte dnešek? Jako byste nevěděli, že v celé tchangské říši není jediného čchanového mistra!" Byl tam mnich, který předstoupil a řekl: "Proč se tedy všude přijímají žáci a poučují se?" Chuang-po řekl: "Neříkám, že neexistuje čchan, říkám jen, že neexistují čchanoví mistři." V Chuang-po-šan Tuan-ťi čchan-š´ čchun-sin-fa-jao je mimo jiné i tento rozhovor: Otázka: "Co je to Stezka a kterak ji musíme sledovat?" Chuang-po: "Jakou by Stezka podle vašich představ měla být, kterou byste si přáli následovat?" Otázka: "Jaké předpisy mají mistři po celém světě pro dhjána-cvičení a studium Dharmy?" Chuang-po: "Slova, která se používají k tomu, aby v hloupých probudila důvtip, nejsou spolehlivá." Otázka: "Pokud tato učení byla určena těžko chápavým, musím také slyšet jaká Dharma byla určena pro ty, kteří měli skutečně velké schopnosti." Chuang-po: "Byli-li to opravdu lidé velkých schopností, koho by měli následovat? Kdyby hledali sami v sobě, nenašli by nic zachytitelného, a o kolik méně hodnotnou Dharmu by potom našli kdekoliv jinde? Nevyhledávejte to, co Dharmou nazývají kazatelé, co to může být za Dharmu?" Otázka: "Je-li tomu tak, máme pak vůbec něco hledat?" Chuang-po: "Když si toto uznáte, pak si ušetříte spoustu mentální námahy." Otázka: "Ale tak bude všechno vyloučeno a nezbyde nic." Chuang-po: "A kdo to nazval nic? Nebyl to tento hoch? Ale nechtěli jste přece jen putovat za něčím?" Otázka: "Tvrdíte-li, že není třeba ničeho hledat, proč potom říkáte, že všechno je vyloučeno?" Chuang-po: "Nehledat znamená zůstat v klidu. Kdo vám řekl, že máte něco vylučovat? Podívejte se na prázdno před vaším zrakem - jak ho dokážete vytvořit nebo vyloučit?" Otázka: "Kdybych dosáhl této Dharmy, byla by jako prázdno?" Chuang-po: "Dnem i nocí jsem sám vysvětloval, že Prázdnota je jak Jedna, tak i mnohovrstevná. Použil jsem toho jen jako přechodné pomůcky, ale vy z toho budujete koncepty." Otázka: "Myslíte, že bychom tedy neměli vytvářet pojmy, jak to lidské bytosti běžně činí?" Chuang-po: "Nebránil jsem vám, ale pojmy se vztahují ke smyslům a když se odehrává vjem, pak je ukracována moudrost." Otázka: "To se tedy ve vztahu k Dharmě máme vyhnout jakémukoliv pocitu?" Chuang-po: "Pokud žádné pocity nevznikají, jak může někdo říci, zda máte pravdu?" Otázka: "Proč se mnou, vaše Důstojnosti, mluvíte, jako bych se spletl ve všech otázkách?" Chuang-po: "Ty jsi člověk, který nechápe, co se mu říká. Proč zase nějaké mýlení?" Otázka: "Až dosud jste vyvrátil vše, co bylo řečeno. A neudělal jste nic, abyste nám ukázal pravou Dharmu." Chuang-po: "Ve skutečné Dharmě není zmatků, ale vy tyto zmatky vytváříte vašimi otázkami. Jaký druh "pravdivé Dharmy" vlastně hledáte?" Otázka: "Vznikne-li z mé otázky zmatek, jaká bude vaše odpověď, Důstojnosti?" Chuang-po: "Pozoruj věci, tak jak jsou, a nehleď na druhé lidi. Jsou totiž mezi nimi někteří, co štěkají jako šílení psi na vše, co se hýbe, i na listí, které rozhání vítr." V Lin-ťi-lu se setkáváme s několika mondó mistra Chung-žena s Lin-ťim, doplněné rozhovorem mistra Kuej-šana se svým žákem Jang-šanem: Lin-ťi společně s dalšími mnichy okopával pole, když v tom přišel Chuang-po. Lin-ťi přestal s prací, opřel se o svoji motyku a čekal. Chuang-po řekl: "Tento chlapec je unaven, že?" Lin-ťi řekl: "Nezvedl jsem ještě motyku, tak proč bych měl být unaven?" Chuang-po mu dal ránu. Lin-ťi sebral jeho hůl a začal do něho rýpat, až Chuang-po upadl na zem. Chuang-po zavolal jiného mnicha: "Pomoz mi vstát!" Mnich přiběhl, aby učiteli pomohl na nohy a řekl mu: "Ctihodný, proč strpíte od tohoto vzteklého šílence takové sprosťárny?" Jakmile se Chuang-po postavil na nohy, ubalil mnichovi ránu. Lin-ťi, okopávajíce zemi, k tomu dodal: "Na jiných místech je pochovávají mrtvé, ale na našem místě pochováváme lidi zaživa!" Později se Kuej-šan zeptal Jang-šana: "Co mělo znamenat to, že Chuang-po udeřil toho mnicha?" Jang-šan řekl: "Když uteče opravdový zloděj,muž, který ho honil, bude zbit." Lin-ťi seděl jednoho dne v meditaci před mnišskou halou, když v tom uviděl Chuang-poa, jak přichází. Ihned zavřel své oči. Chuang-po naznačil, jako by byl polekán, a vrátil se do svého příbytku. Lin-ťi se vydal do jeho příbytku a omluvil se mu. Hlavní mnich, Mu-čou, stál opodál v blízkosti Chuang-poa. Chuang-po řekl: "I když je tento mnich mladý, chápe, co je jeho povinností!" Mu-čou řekl: "Ctihodnosti, nemůžete se nohama dotýkat země, jestliže vzdáte úctu tomuto mladému chlapci!" Chuang-po si sám sobě dal facku na ústa. Mu-čou řekl: "Pokud to chápete, je to v pořádku." Lin-ťi ležel v mnišské hale a spal. Chuang-po tam přišel a uhodil svojí holí do podlahy, na které se meditovalo. Lin-ťi zvedl hlavu, ale když zjistil, že to byl Chuang-po, vrátil se zpět ke spánku. Chuang-po uhodil opět do podlahy a šel na druhý, vyšší konec haly. Tam uviděl hlavního mnicha, Mu-čoua, jak sedí v meditaci. Chuang-po řekl: "Mladý mnich na nižším konci haly je v meditaci. Co však děláš ty, zbloudilče, v polosnech!" Mu-čou řekl: "Co je tomuto starému chlápkovi do toho!" Chuang-po uhodil do podlahy a pak opustil halu. Později se Kuej-šan zeptal Jang-šana: "Když Chuang-po přišel do mnišské haly, co to mělo znamenat?" Jang-šan řekl: "Dva vítězové v jednom hodu." Jednoho dne šla skupina mnichů pracovat na pole a Lin-ťi šel společně s nimi vzadu. Chuang-po otočil hlavu, a když uviděl Lin-ťiho, jak má prázdné ruce, zeptal se: "Kde máš motyku?" Lin-ťi řekl: "Někdo s ní odešel." Chuang-po řekl: "Pojď sem. Chci s tebou vyřídit tuto záležitost." Lin-ťi šel k němu. Chuang-po zvedl svoji motyku a řekl: "Když je motyka v této poloze, nikdo na světě ji nemůže chytit a sebrat mi ji." Lin-ťi se vrhl po motyce, uchopil ji do dlaně, vztyčil ji a řekl: "Co potom dělá v mé ruce?" Chuang-po řekl: "Dnes tu byl někdo, kdo udělal dobrý kus práce!" Pak se sebral a odešel zpět do kláštera. Později se Kuej-šan zeptal Jang-šana: "Jak je možné, že mohl Lin-ťi odebrat motyku Chuang-poovi, když on ji držel pevně v ruce?" Jang-šan řekl: "Zloděj je malý vzhledem, ale chytřejší než jeho moudřejší předchůdci." Chuang-po jednou řekl: "Zde je moje jediné přání. Pochopte Dharmu jedné a jediné mysli. Ale vězte, že v této Dharmě neexistuje žádná kategorie, kterou bychom mohli nazývat porozuměním nebo neporozuměním." Chuang-po se procházel po krajině a potkal nějakého mnicha. Padli si do oka, povídali si a smáli se, až přišli k řece. Chuang-po řekl svému společníkovi: "Není tu most, nemůžeme se dostat na druhou stranu." "Ale můžeme," řekl mnich, "jdi za mou." Vyhrnul si kimono a přecházel řeku, kráčeje po vodě tak přirozeně, jako kdyby šel po trávě. Když to Chuang-po viděl, křičel za ním: "Degenerovaný egoisto! Kdybych byl věděl, co jsi za démona, přelámal bych ti obě nohy." Chuang-poovi se líbil jenom normální stav. Zde je kompletní dílo Chuang-po-šan Tuan-ťi čchan-š´ čchun-sin-fa-jao! (další odkazy na mistra Chuang-po Si-jüna » Po-čang Chuej-chaj, Lin-ťi I-süan, Kuej-cung Č-čchang)