# Wu-men Chuej-kchaj (Mumon Ekai, 1183-1260) Čínský čchanový mistr linie Jang-čchi školy Lin-ťi, žák a následovník v dharmě Jüe-lin Š´-kuana (Gacurin Šikan) a mistr japonce Šinči Kakušina, který přenesl do Japonska čchan školy Jang-čchi (Jógi) a mistrem Wu-menem sepsaný Wu-men-kuan. Wu-men, jenž je považován za nejpřednějšího mistra školy Lin-ťi své doby, je dnes znám především tím, že sepsal Wu-men-kuan, tj. zkompiloval jeho 48. kóanů a publikoval je, opatřené svými výklady a oslavnými básněmi (džu). Wu-men se narodil v Chang-čou. Protože Chang-čou bylo od tchangské doby jedním z center čchanu v Číně, přišel s ním pravděpodobně již brzy do styku. Jeho prvním mistrem byl Kung Che-šang, později přišel k mistrovi Jüe-linovi, který ho přijal do přísného učení. Dal Wu-menovi ke studiu kóan "Mu"; Wu-men s ním zápolil po šest let, aniž by došel k nějakému řešení. Nakonec byl tak zoufalý, že si přísahal, že nebude spát, dokud kóan nerozluští. Cvičil bez ustání s tímto kóanem zazen a když byl ospalý, šel do meditační síně a tloukl hlavou o dřevěný sloup, aby se udržel bdělým. Jednoho dne, když bylo udeřeno do velkého bubnu na znamení poledne, zažil Wu-men při zvuku bubnu náhlé osvícení. Napsal nato báseň, která začíná slovy: "Z modrého nebe, na němž slunce jasně září, náhle úder hromu!" Poté, co ho mistr Jüe-lin vyzkoušel a potvrdil jeho zážitek osvícení, napsal další báseň - čtyři řádky po pěti znacích, která zní: "Mu!Mu!Mu!Mu!Mu! Mu!Mu!Mu!Mu!Mu! Mu!Mu!Mu!Mu!Mu! Mu!Mu!Mu!Mu!Mu!" Později se stal po celé zemi uctívaným čchanovým mistrem. V roce 1228 dokončil Wu-men-kuan, vedle Pi-jen-lu nejslavnější sbírku kóanů, a následujícího roku ji poprvé vytiskl. Císař Li-cung povolal Wu-mena v roce 1246 za opata velkého čchanového kláštera v blízkosti hlavního města a udělil mu čestný titul "Buddhovo oko" (čín. Fo-jen, jap. Bucugen). Ke konci svého života se uchýlil do malého kláštera v horách. Přes svou slávu a uctívání,jež mu byla všude prokazována, zůstal až do své smrti mimořádně skromným mužem, jenž stále nosil jednoduchý, hrubý oděv a v duchu Po-čang Chuaj-chaje (Hjakudžó Ekai) se neustále zabýval ruční prací v klášteře. Jeho úmrtní báseň zní: "Prázdnota je nezrozena, prázdnota též nezhyne. Jestliže znáš prázdnotu, ty a prázdnota se nelišíte." Zde je kompletní dílo Wu-men-kuan !