BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Žalmů : Žalm 17 [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Modlitba Davidova. Vyslyš, Hospodine, spravedlnost, [a] pozoruj volání mého; nakloň uší k modlitbě mé, [kteráž] [jest] beze vší rtů ošemetnosti.

2. Od tváři tvé vyjdiž soud můj, oči tvé nechať patří na upřímnost.

3. Zkusils srdce mého, navštívils [je] v noci; ohněm jsi mne zpruboval, aniž jsi co shledal; to, což myslím, nepředstihá úst mých.

4. Z strany [pak] skutků lidských, já podlé slova rtů tvých vystříhal jsem se stezky zhoubce.

5. Zdržuj kroky mé na cestách svých, aby se neuchylovaly nohy mé.

6. Já volám k tobě, nebo vyslýcháš mne, ó Bože silný; nakloň ke mně ucha svého, [a] slyš řeč mou.

7. Prokaž milosrdenství svá, naději majících ochránce před těmi, kteříž povstávají proti pravici tvé.

8. Ostříhej mne jako zřítelnice oka, v stínu křídel svých skrej mne,

9. Od tváři bezbožných těch, kteříž mne hubí, [od] nepřátel mých úhlavních obkličujících mne,

10. [Kteříž] tukem svým zarostli, mluví pyšně ústy svými.

11. Jižť i kroky naše předstihají, oči své obrácené mají, aby nás porazili na zem.

12. Každý z nich podoben jest lvu žádostivému loupeže, a lvíčeti sedícímu v skrýši.

13. Povstaniž, Hospodine, předejdi tváři jeho, sehni jej, [a] vytrhni duši mou od bezbožníka mečem svým,

14. Rukou svou od lidí, ó Hospodine, od lidí světských, jichžto oddíl jest v tomto životě, a jejichž břicho ty z špižírny své naplňuješ. [Čímž i] synové jejich nasyceni bývají, a ostatků zanechávají maličkým svým.

15. Já pak v spravedlnosti spatřovati budu tvář tvou; nasycen budu obrazem tvým, když procítím.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002