BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Job : 3.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Potom otevřev Job ústa svá, zlořečil dni svému.

2. Nebo mluvě Job, řekl:

3. [Ó by byl] zahynul ten den, v němž jsem se naroditi měl, i noc, v níž bylo řečeno: Počat jest pacholík.

4. Ten den [ó by] byl obrácen v temnost, aby ho byl nevyhledával Bůh shůry, a nebyl osvícen světlem.

5. [Ó by] jej byly zachvátily tmy a stín smrti, a aby jej byla přikvačila mračna, a předěsila horkost denní.

6. [Ó by] noc tu mrákota byla opanovala, aby nebyla připojena ke dnům roku, a v počet měsíců nepřišla.

7. [Ó by] noc ta byla osaměla, a zpěvu aby nebylo v ní.

8. [Ó by] jí byli zlořečili ti, kteříž proklínají den, hotovi jsouce vzbuditi velryba.

9. [Ó by] se byly hvězdy zatměly v soumraku jejím, a očekávajíc světla, aby ho nebyla [dočekala,] ani spatřila záře jitřní.

10. Nebo nezavřela dveří života mého, ani skryla trápení od očí mých.

11. Proč jsem neumřel v matce, aneb vyšed z života, [proč] jsem nezahynul?

12. Proč jsem vzat byl na klín, a proč jsem prsí požíval?

13. Nebo bych nyní ležel a odpočíval, spal bych a měl bych pokoj,

14. S králi a radami země, kteříž sobě vzdělávali místa pustá,

15. Aneb s knížaty, kteříž měli zlato, a domy své naplňovali stříbrem.

16. Aneb jako nedochůdče nezřetelné [proč] jsem nebyl, a jako nemluvňátka, kteráž světla neviděla?

17. Tamť bezbožní přestávají bouřiti, a tamť odpočívají ti, jenž v práci ustali.

18. Také i vězňové pokoj mají, a neslyší více hlasu násilníka.

19. Malý i veliký tam jsou rovni sobě, a služebník jest prost pána svého.

20. Proč Bůh dává světlo zbědovanému a život těm, kteříž jsou ducha truchlivého?

21. Kteříž očekávají smrti, a není jí, ačkoli jí hledají pilněji než skrytých pokladů?

22. Kteříž by se veselili s plésáním a radovali, když by nalezli hrob?

23. Člověku, jehož cesta skryta jest, a jehož Bůh přistřel?

24. Nebo před pokrmem mým vzdychání mé přichází, a rozchází se jako voda řvání mé.

25. To zajisté, čehož jsem se lekal, stalo se mi, a čehož jsem se obával, přišlo na mne.

26. Neměl jsem pokoje, aniž jsem se ubezpečil, ani odpočíval, až i přišlo pokušení toto.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002