BIBLE KRALICKÁ (1613)
NOVÝ ZÁKON

Kniha 1.Korintským : 14.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Stůjtež o lásku, horlivě žádejte duchovních věcí, nejvíce však, abyste prorokovali.

2. Nebo ten, kdož mluví [cizím] jazykem, ne lidem mluví, ale Bohu; nebo žádný neposlouchá, ale duchem vypravuje tajemství.

3. Kdož pak prorokuje, lidem mluví vzdělání, i napomínání, i potěšení.

4. Kdož mluví [cizím] jazykem, sám sebe vzdělává, ale ten, kdož prorokuje, církev vzdělává.

5. Chtělť bych pak, abyste všickni jazyky mluvili, ale však raději, abyste prorokovali. Nebo větší jest ten, kterýž prorokuje, nežli ten, kdož jazyky mluví, leč by také vykládal, aby se vzdělávala církev.

6. A protož, bratří, přišel-li bych k vám, jazyky mluvě, což vám prospěji, nebudu-liť vám mluviti, buď v zjevení neb v umění, buď v proroctví neb v učení?

7. Však i bezdušné věci, vydávající zvuk, jako píšťalka neb harfa, kdyby rozdílného zvuku nevydávaly, kterak by vědíno bylo, co se píská, aneb na harfu hrá?

8. Ano trouba vydala-li by nejistý hlas, kdož se bude strojiti k boji?

9. Tak i vy, nevydali-li byste jazykem srozumitelných slov, kterak bude rozumíno, co se mluví? Budete jen u vítr mluviti.

10. Tak mnoho, (jakž vidíme), rozdílů hlasů jest na světě, a nic není bez hlasu.

11. Protož nebudu-liť znáti moci hlasu, budu tomu, kterýž mluví, cizozemec, a ten, kdož mluví, bude mi cizozemec.

12. Tak i vy, poněvadž jste horliví milovníci duchovních věcí, toho hledejte, abyste se k vzdělání církve rozhojnili.

13. A protož, kdož mluví jazykem, modl se, aby mohl vykládati.

14. Nebo modlím-liť se jazykem, duch můj se modlí, ale mysl má bez užitku jest.

15. Což tedy jest? Modliti se budu duchem a modliti se budu i myslí; plésati budu duchem, a plésati budu i myslí.

16. Nebo kdybys dobrořečil duchem, kterakž ten, kterýž prostý člověk jest, k tvému díků činění řekne Amen, poněvadž neví, co pravíš?

17. Nebo ač ty dobře díky činíš, ale jiný se nevzdělává.

18. Děkuji Bohu svému, že více než vy všickni jazyky mluvím;

19. Ale v zboru raději bych chtěl pět slov srozumitelně promluviti, abych také jiných poučil, nežli deset tisíců slov jazykem.

20. Bratří, nebuďte děti v smyslu, ale zlostí buďte děti, smyslem pak buďte dospělí.

21. Psáno jest v zákoně: Protož rozličnými jazyky a cizími rty budu mluviti lidu tomuto, a aniž tak mne slyšeti budou, praví Pán.

22. A tak jazykové jsou za div ne těm, kteříž věří, ale nevěřícím, proroctví pak ne nevěřícím, ale věřícím.

23. A protož když by se sešla všecka církev spolu, a všickni by jazyky mluvili, a vešli by tam i neučení neb nevěřící, zdaliž neřeknou, že blázníte?

24. Ale kdyby všickni prorokovali, a všel by někdo nevěřící neb neučený, přemáhán by byl ode všech, [a] souzen ode všech.

25. A tak tajnosti srdce jeho zjeveny budou, a padna na tvář, klaněti se bude Bohu, vyznávaje, že jistě Bůh jest mezi vámi.

26. Což tedy, bratří? Když se scházíte, jeden každý z vás píseň má, učení má, jazyk má, zjevení má, vykládání má, všecko to budiž k vzdělání.

27. Buď že kdo jazykem mluví, [tedy] skrze dva neb nejvíce tři, a to jeden po druhém, a jeden ať vykládá.

28. Pakli by nebylo vykladače, nechť mlčí v shromáždění, sám pak sobě nechažť mluví a Bohu.

29. Proroci pak dva neb tři ať mluví, a jiní nechť rozsuzují.

30. Pakliť by jinému tu přísedícímu zjeveno bylo, první mlč.

31. Nebo můžete všickni, jeden po druhém, prorokovati, aby se všickni učili, a všickni se potěšovali.

32. Duchovéť pak proroků prorokům poddání jsou.

33. Neboť Bůh není [původ] neřádu, ale pokoje, jako i ve všech shromážděních svatých.

34. Ženy vaše v shromážděních ať mlčí, nebo nedopouští se jim mluviti, ale aby poddány byly, jakž i zákon praví.

35. Pakli se chtí čemu naučiti, doma mužů svých nechať se ptají. Nebo mrzká věc jest ženám mluviti v shromáždění.

36. Zdali od vás slovo Boží pošlo? Zdali k samým vám přišlo?

37. Zdá-li se sobě kdo býti prorokem neb duchovním, nechažť pozná, co vám píši, žeť jsou přikázaní Páně.

38. Pakli kdo neví, nevěz.

39. A takž, bratří, snažte se o to, abyste prorokovali, a jazyky mluviti nezbraňujte.

40. Všecko slušně a podlé řádu ať se děje.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002