BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Žalmů : Žalm 44 [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. (44:1) Přednímu zpěváku z synů Chóre, vyučující. (44:2) Bože, ušima svýma slýchali jsme, [a] otcové naši vypravovali nám o skutcích, [kteréž] jsi činíval za dnů jejich, za dnů starodávních.

2. (44:3) Tys sám rukou svou vyhnal pohany, a vštípil jsi je; potřel jsi lidi, a je jsi rozplodil.

3. (44:4) Neboť jsou neopanovali země mečem svým, aniž jim rámě jejich spomohlo, ale pravice tvá a rámě tvé, a světlost oblíčeje tvého, proto že jsi je zamiloval.

4. (44:5) Ty jsi sám král můj, ó Bože, udílejž hojného spasení Jákobova.

5. (44:6) V toběť jsme protivníky naše potírali, [a] ve jménu tvém pošlapávali jsme povstávající proti nám.

6. (44:7) Neboť jsem v lučišti svém naděje neskládal, aniž mne [kdy] obránil meč můj.

7. (44:8) Ale ty jsi nás vysvobozoval od nepřátel našich, a kteříž nás nenávidí, ty jsi zahanboval.

8. (44:9) [A protož] chválíme [tě] Boha na každý den, a jméno tvé ustavičně oslavujeme. Sélah.

9. (44:10) Ale [nyní] jsi nás zahnal i zahanbil, a nevycházíš s vojsky našimi.

10. (44:11) Obrátil jsi nás nazpět, a ti, kteříž nás nenávidí, rozchvátali mezi sebou [jmění naše.]

11. (44:12) Oddal jsi nás, jako ovce [k] snědení, i mezi pohany rozptýlil jsi nás.

12. (44:13) Prodal jsi lid svůj bez peněz, a nenadsadils mzdy jejich.

13. (44:14) Vydal jsi nás k utrhání sousedům našim, ku posměchu a ku potupě těm, kteříž jsou vůkol nás.

14. (44:15) Uvedl jsi nás v přísloví mezi národy, a mezi lidmi, aby nad námi hlavou zmítáno bylo.

15. (44:16) Na každý den styděti se musím, a hanba tváři mé přikrývá mne,

16. (44:17) A to z příčiny řeči utrhajícího a hanějícího, z příčiny nepřítele a vymstívajícího se.

17. (44:18) Všecko to přišlo na nás, a však jsme se nezapomenuli na tě, aniž jsme zrušili smlouvy tvé.

18. (44:19) Neobrátilo se nazpět srdce naše, aniž se uchýlil krok náš od stezky tvé,

19. (44:20) Ačkoli jsi nás byl potřel na místě draků, a přikryl jsi nás stínem smrti.

20. (44:21) Kdybychom se byli zapomenuli na jméno Boha svého, a pozdvihli rukou svých k bohu cizímu,

21. (44:22) Zdaliž by toho Bůh byl nevyhledával? Nebo on zná skrytosti srdce.

22. (44:23) Anobrž pro tebe mordováni býváme každého dne, jmíni jsme jako ovce k zabití oddané.

23. (44:24) Procitiž, proč spíš, ó Pane? Probudiž se, a nezaháněj [nás] na věky.

24. (44:25) I pročež tvář svou skrýváš, a zapomínáš se na trápení a ssoužení naše?

25. (44:26) Nebotě se [již] sklonila až k prachu duše naše, přilnul k zemi život náš.

26. (44:27) Povstaniž [k] našemu spomožení, a vykup nás pro své milosrdenství.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002