BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Přísloví : 22.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Vzácnější [jest] jméno [dobré] než bohatství veliké, a přízeň lepší než stříbro a zlato.

2. Bohatý a chudý potkávají se, učinitel obou jest Hospodin.

3. Opatrný vida zlé, vyhne se, ale hloupí předce jdouce, těžkosti docházejí.

4. Pokory [a] bázně Hospodinovy odplata [jest] bohatství a sláva i život.

5. Trní [a] osídla [jsou] na cestě převráceného; kdož ostříhá duše své, vzdálí se od nich.

6. Vyučuj mladého podlé způsobu cesty jeho; nebo když se i zstará, neuchýlí se od ní.

7. Bohatý nad chudými panuje, a vypůjčující bývá služebníkem toho, jenž půjčuje.

8. Kdo rozsívá nepravost, žíti bude trápení; prut zajisté prchlivosti jeho přestane.

9. Oko dobrotivé, onoť požehnáno bude; nebo udílí z chleba svého chudému.

10. Vyvrz posměvače, a odejdeť svada, anobrž přestane svár a lehkost.

11. Kdo miluje čistotu srdce, [a] v čích rtech [jest] příjemnost, takového král přítelem [bývá.]

12. Oči Hospodinovy ostříhají umění, ale snažnosti ošemetného převrací.

13. Říká lenoch: Lev [jest] vně, naprostřed ulic byl bych zabit.

14. Jáma hluboká ústa postranních; ten, na kohož se hněvá Hospodin, vpadne tam.

15. Bláznovství přivázáno jest k srdci mladého, [ale] metla kázně vzdálí je od něho.

16. Kdo utiská nuzného, aby rozmnožil své, a dává bohatému, jistotně bude v nouzi.

17. Nakloň ucha svého, a slyš slova moudrých, a mysl svou přilož k učení mému.

18. Nebo to bude utěšenou věcí, jestliže je složíš v srdci svém, budou-li spolu nastrojena ve rtech tvých.

19. Aby bylo v Hospodinu doufání tvé, oznamujiť to dnes. I ty také [ostříhej toho.]

20. Zdaližť jsem nenapsal znamenitých [věcí] z strany rad a umění,

21. Aťbych v známost uvedl jistotu řečí pravých, tak abys vynášeti mohl slova pravdy těm, kteříž by k tobě poslali?

22. Nelup nuzného, proto že nuzný jest, aniž potírej chudého v bráně.

23. Nebo Hospodin povede při jejich, a vydře duši těm, kteříž vydírají jim.

24. Nebývej přítelem hněvivého, a s mužem prchlivým neobcuj,

25. Abys se nenaučil stezkám jeho, a nevložil osídla na duši svou.

26. Nebývej mezi rukojměmi, mezi slibujícími za dluhy.

27. Nemáš-li, čím bys zaplatil, proč má [kdo] bráti lůže tvé pod tebou?

28. Nepřenášej mezníku starodávního, kterýž učinili otcové tvoji.

29. Vídáš-li, že muž snažný v díle svém před králi stává? Nestává před nepatrnými.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002