BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Job : 8.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Tedy odpovídaje Bildad Suchský, řekl:

2. Dokudž mluviti budeš takové věci, a slova úst tvých [budou jako] vítr násilný?

3. Což by Bůh silný neprávě soudil, a Všemohoucí což by převracel spravedlnost?

4. Synové zajisté tvoji že zhřešili proti němu, proto pustil je po nepravosti jejich.

5. Kdybys ty opravdově hledal Boha silného, a Všemohoucímu se modlil,

6. A byl čistý a upřímý: jistě žeť by se hned probudil k tobě, a napravil by příbytek spravedlnosti tvé.

7. A byly by první věci tvé špatné, poslední pak rozmnožily by se náramně.

8. Nebo vzeptej se, prosím, věku starého, a nastroj se k zpytování otců jejich.

9. (Myť zajisté včerejší jsme, aniž jsme [čeho] povědomi; k tomu dnové naši jsou [jako] stín na zemi.)

10. Zdaliž tě oni nenaučí, [a] nepovědí tobě, a z srdce svého nevynesou-liž slov?

11. Zdali roste třtí bez bahna? Roste-liž rákosí bez vody?

12. Nýbrž ještě za zelena, dříve než vytrháno bývá, ano prvé než jaká jiná tráva, usychá.

13. Tak stezky všech zapomínajících se na Boha silného, [tak,] pravím, naděje pokrytce zahyne.

14. Klesne naděje jeho, [a] doufání jeho [jako] dům pavouka.

15. Spolehne-li na dům svůj, neostojí; chytí-li se ho, nezdrží.

16. Vláhu má před sluncem, tak že z zahrady jeho výstřelkové jeho vynikají.

17. Při vrchovišti kořenové jeho hustě rostou, [i] na místech skalnatých rozkládá se.

18. A však bývá-li zachvácen z místa svého, až by se ho i odečtlo, [řka:] Nevidělo jsem tě:

19. Tožť ta radost života jeho, a z země jiný vykvetá.

20. Aj, Bůh silný nepohrdá upřímým, ale nešlechetným ruky nepodává:

21. Až i naplní smíchem ústa tvá, a rty tvé plésáním,

22. [Když] nenávidící tebe v hanbu oblečeni budou, a stánku [lidí] bezbožných nikdež nebude.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002