BIBLE KRALICKÁ (1613)
NOVÝ ZÁKON

Kniha Lukášova : 23.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Tehdy povstavši všecko množství jich, vedli jej ku Pilátovi.

2. A počali naň žalovati, řkouce: Tohoto jsme nalezli, an převrací lid, a brání daně dávati císaři, pravě se býti Kristem králem.

3. Pilát pak otázal se ho, řka: Jsi-liž ty král ten Židovský? A on odpověděv, řekl jemu: Ty pravíš.

4. I dí Pilát předním kněžím {biskupům} a zástupům: Žádné viny nenalézám na tomto člověku.

5. Oni pak více se silili, řkouce: Bouříť lid, uče po všem Judstvu, počav od Galilee až sem.

6. Tedy Pilát uslyšav o Galilei, otázal se, byl-li by člověk Galilejský.

7. A když zvěděl, že by byl z panství Heródesova, poslal jej k Heródesovi, kterýž také v Jeruzalémě byl v ty dni.

8. Heródes pak uzřev Ježíše, zradoval se velmi. Nebo dávno žádal viděti jej, proto že mnoho o něm slýchal, a nadál se, že nějaký div uzří od něho učiněný.

9. I tázal se ho mnohými řečmi, ale on jemu nic neodpovídal.

10. Stáli pak přední kněží {biskupové} a zákonníci, tuze na něj žalujíce.

11. A pohrdna jím Heródes s svým rytířstvem, a naposmívav se jemu, oblékl jej v roucho bílé, i odeslal zase ku Pilátovi.

12. I učiněni jsou přátelé Pilát s Heródesem v ten den. Nebo před tím nepřátelé byli vespolek.

13. Pilát pak svolav přední kněží {biskupy} a úřadné osoby i lid,

14. Řekl jim: Dali jste mi tohoto člověka, jako by lid odvracel, a aj, já před vámi vyptávaje se [ho,] žádné viny jsem nenalezl na tom člověku v tom, což na něj žalujete.

15. Ano ani Heródes; nebo odeslal jsem vás k němu, a aj, nic hodného smrti nestalo se jemu.

16. Protože potrestaje, propustím ho.

17. Musil pak propouštívati jim jednoho v svátek.

18. Protož zkřiklo spolu všecko množství, řkouce: Zahlaď tohoto, a propusť nám Barabáše.

19. Kterýž byl pro bouřku nějakou v městě učiněnou a pro vraždu vsazen do žaláře.

20. Tedy Pilát opět mluvil, chtěje propustiti Ježíše.

21. Oni pak vždy volali, řkouce: Ukřižuj ho, ukřižuj.

22. A on potřetí řekl jim: Což pak zlého učinil tento? Žádné příčiny smrti nenalezl jsem na něm. Protož potresce, propustím ho.

23. Oni pak předce dotírali křikem velikým, žádajíce, aby byl ukřižován. A rozmáhali se hlasové jejich i předních kněží {biskupů}.

24. Pilát pak přisoudil, aby se naplnila žádost jejich.

25. I propustil jim toho, kterýž pro bouřku a vraždu vsazen byl do žaláře, za něhož prosili, ale Ježíše vydal k vůli jejich.

26. A když jej vedli, chytivše Šimona nějakého Cyrenenského, jdoucího s pole, vložili na něj kříž, aby nesl za Ježíšem.

27. [I] šlo za ním veliké množství lidu i žen, kteréž plakaly a kvílily ho.

28. A obrátiv se k nim Ježíš, dí: Dcery Jeruzalémské, neplačte nade mnou, ale raději samy nad sebou plačte a nad svými dětmi.

29. Nebo aj, dnové jdou, v nichž řeknou: Blahoslavené neplodné, a břicha, kteráž nerodila, a prsy, kteréž nekrmily.

30. Tehdyť počnou říci k horám: Padněte na nás, a pahrbkům: Přikrejte nás.

31. Nebo poněvadž na zeleném dřevě toto se děje, i co pak bude na suchém?

32. Vedeni pak byli i jiní dva zločinci, aby spolu s ním byli ukřižováni.

33. A když přišli na místo, kteréž slove popravištné, tu jej ukřižovali, i ty zločince, jednoho na pravici, druhého pak na levici.

34. Tedy Ježíš řekl: Otče, odpusť jim, neboť nevědí, co činí. A rozdělivše roucho jeho, metali los.

35. I stál lid, dívaje se. A posmívali se jemu knížata {biskupové} s nimi, řkouce: Jinýmť spomáhal, nechať pomůže sám sobě, jestliže on jest Kristus, ten Boží zvolený.

36. Posmívali se pak jemu i žoldnéři, přistupujíce a octa podávajíce jemu,

37. A říkajíce: Jsi-li ty král ten Židovský, spomoziž sám sobě.

38. A byl také i nápis napsaný nad ním, literami Řeckými a Latinskými a Židovskými: Tento jest král Židovský.

39. Jeden pak z těch zločinců, kteříž s ním viseli, rouhal se jemu, řka: Jsi-li ty Kristus, spomoziž sobě i nám.

40. A odpověděv druhý, trestal ho, řka: Ani ty se Boha nebojíš, ješto jsi v témž potupení?

41. A my zajisté spravedlivě, nebo hodnou pomstu za skutky své béřeme, ale tento nic zlého neučinil.

42. I dí Ježíšovi: Pane, rozpomeň se na mne, když přijdeš do království svého.

43. I řekl mu Ježíš: Amen pravím tobě, dnes budeš se mnou v ráji.

44. A bylo okolo hodiny šesté. I stala se tma po vší zemi až do hodiny deváté.

45. I zatmělo se slunce, a opona chrámová roztrhla se napoly.

46. A zvolav Ježíš hlasem velikým, řekl: Otče, v ruce tvé poroučím ducha svého. A to pověděv, umřel.

47. A viděv centurio, co se stalo, velebil Boha, řka: Jistě člověk tento spravedlivý byl.

48. A všickni zástupové, přítomní tomu divadlu, hledíce na to, co se dálo, tepouce prsy své, navracovali se.

49. Stáli pak všickni známí jeho zdaleka, hledíce na to, i ženy, kteréž byly přišly za ním z Galilee.

50. A aj, muž jménem Jozef, jeden z úřadu, muž dobrý a spravedlivý,

51. Kterýž byl nepovolil radě a skutku jejich, z Arimatie města Judského, kterýž také očekával království Božího;

52. Ten přistoupiv ku Pilátovi, vyprosil tělo Ježíšovo.

53. A složiv je, obvinul v kment, a pochoval je v hrobě vytesaném, v kterémž ještě nikdy nebyl žádný pochován.

54. A byl den připravování, a sobota se začínala.

55. Šedše pak také za ním ženy, kteréž byly s Ježíšem přišly z Galilee, pohleděly na hrob, a kterak pochováno bylo tělo jeho.

56. Vrátivše se pak, připravily vonné věci a masti, ale v sobotu odpočinuly, podlé přikázaní.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002