BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Genesis : 24.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Abraham pak [již byl] starý a sešlého věku; a Hospodin požehnal mu ve všech věcech.

2. Tedy řekl Abraham služebníku svému staršímu v domě svém, kterýž spravoval všecky věci jeho: Vlož nyní ruku svou pod bedro mé,

3. Abych tě zavázal přísahou skrze Hospodina, Boha nebe a Boha země, abys nebral manželky synu mému ze dcer Kananejských, mezi nimiž já bydlím.

4. Ale půjdeš do země mé a příbuznosti mé; a [odtud] vezmeš manželku synu mému Izákovi.

5. I řekl jemu služebník ten: Kdyby pak nechtěla žena ta se mnou jíti do země této, mám-li zase uvésti syna tvého do země, z níž jsi vyšel?

6. Kterýžto odpověděl: Hleď, abys zase neuvodil syna mého tam.

7. Hospodin Bůh nebe, kterýž vzal mne z domu otce mého a z vlasti mé, a mluvil mi, a kterýž mi přisáhl, řka: Semeni tvému dám zemi tuto, onť pošle anděla svého před tebou, a vezmeš manželku synu mému odtud.

8. Jestliže by pak žena ta nechtěla jíti s tebou, svoboden budeš od této přísahy mé; toliko syna mého neuvoď tam zase.

9. Tedy vložil služebník ten ruku svou pod bedro Abrahama, pána svého, a přisáhl jemu na tu řeč.

10. A vzal služebník ten deset velbloudů z velbloudů pána svého, aby se bral; (nebo měl všecken statek pána svého v rukou svých.) I vstav, bral se k Aram Naharaim do města Náchor.

11. A zastavil se s velbloudy před městem, u studnice vody k večerou, času toho, když vycházejí vážiti [vody].

12. A řekl: Hospodine, Bože pána mého Abrahama, dejž, prosím, ať se potká se mnou dnes [to, čehož hledám]; a učiň milosrdenství se pánem mým Abrahamem.

13. Aj, já stojím u studnice vody, a dcery mužů města tohoto vycházejí, aby vážily vodu.

14. Děvečka tedy, kteréž bych řekl: Nachyl medle věderce svého, ať se napiji, a ona by řekla: Pí, také i velbloudy tvé napojím, ta aby byla, [kterouž] jsi způsobil služebníku svému Izákovi; a po tomť poznám, že jsi milosrdenství učinil se pánem mým.

15. I stalo se prvé, než on přestal mluviti, aj, Rebeka, kteráž se narodila Bathuelovi, synu Melchy, manželky Náchora bratra Abrahamova, vycházela, a věderce její [bylo] na rameni jejím.

16. A [byla] děvečka na pohledění velmi krásná, panna, a muž nepoznal jí; kterážto sešla k studnici té, a naplnivši věderce své, šla vzhůru.

17. Tedy běžel služebník ten proti ní, a řekl: Dej mi píti, prosím, maličko vody z věderce svého.

18. I řekla: Napí se, pane můj. A rychle složila věderce své na ruku svou a dala mu píti.

19. A davši mu píti, řekla: Také velbloudům tvým navážím, dokudž se nenapijí.

20. Tedy rychle vylila z věderce svého do koryta, a běžela ještě k studnici, aby vážila [vodu]; a vážila všechněm velbloudům jeho.

21. Muž pak ten s užasnutím divil se jí mlče, rozjímaje, aby zvěděl, zdařil-li Hospodin cestu jeho, čili nic.

22. I stalo se, když přestali píti velbloudové, vyňav muž náušnici zlatou, ztíží půl lotu, a dvě náramnice, [dal] na ruce její, kteréž vážily deset lotů zlata.

23. A řekl: Čí jsi dcera? Pověz mi, prosím, jest-li v domě otce tvého nám místo, kdež bychom přes noc zůstali?

24. Jemužto odpověděla: Dcera jsem Bathuele, syna Melchy, kteréhož porodila Náchorovi.

25. Řekla ještě k němu: Slámy také a potravy hojně u nás jest, ano i místo, kdež byste přes noc zůstali.

26. Tedy skloniv hlavu, poklonu učinil Hospodinu.

27. A řekl: Požehnaný Hospodin, Bůh pána mého Abrahama, kterýž neodjal milosrdenství svého a pravdy své od pána mého, mne [také] na cestě vedl Hospodin k domu bratří pána mého.

28. I běžela děvečka, a oznámila v domě matky své tak, jakž se stalo.

29. A měla Rebeka bratra, jménem Lábana; ten běžel k muži tomu ven k studnici.

30. Nebo uzřev náušnici a náramnice na rukou sestry své, a slyšev slova Rebeky sestry své, ana praví: Tak mluvil ke mně člověk ten, přišel k muži, a on stál při velbloudích u studnice.

31. Jemuž řekl: Vejdi, požehnaný Hospodinův. Proč bys stál vně, kdyžť jsem připravil dům a místo velbloudům?

32. Tedy všel muž ten do domu, a odsedlal velbloudy, a dal [Lában] slámy a potravy velbloudům, i vody k umytí noh jeho a noh mužů těch, kteří s ním [byli].

33. A položil předeň [chléb], aby jedl. Ale on řekl: Nebudu jísti, dokudž nevypravím řečí svých. I řekl [Lában]: Mluv.

34. Tedy řekl: Služebník Abrahamův jsem já.

35. A Hospodin požehnal pánu mému velice, tak že veliký učiněn jest; nebo dal mu ovce a voly, stříbro a zlato, služebníky a děvky, velbloudy a osly.

36. A porodila Sára, manželka pána mého, pánu mému v starosti své syna, jemuž dal, cožkoli má.

37. I zavázal mne přísahou pán můj, řka: Nevezmeš manželky synu mému ze dcer Kananejských, v jejichž zemi já bydlím.

38. Ale k domu otce mého půjdeš, a k rodině mé, a [odtud] vezmeš manželku synu mému.

39. A když jsem řekl pánu svému: Snad nepůjde žena ta se mnou?

40. Odpověděl mi: Hospodin, před jehož oblíčejem ustavičně jsem chodil, pošle anděla svého s tebou, a šťastnou způsobí cestu tvou, a vezmeš manželku synu mému z rodiny mé, a z domu otce mého.

41. A budeš svoboden od přísahy mé, když bys přišel k rodině mé; a jestliže by nedali tobě, budeš prost od přísahy mé.

42. Protož dnes přišed k studnici, řekl jsem: Hospodine, Bože pána mého Abrahama, jestliže ty nyní šťastně spravuješ cestu mou, po níž já jdu,

43. Aj, já stojím u studnice vody; protož, nechžť panna, kteráž vyjde vážiti vody, když bych jí řekl: Dej mi píti nyní maličko vody z věderce svého,

44. A ona by mi odpověděla: I ty pí, i velbloudům tvým také navážím, ta ať jest manželka, kterouž způsobil Hospodin synu pána mého.

45. Prvé pak než jsem já přestal mluviti v srdci svém, aj, Rebeka vycházela mající věderce své na rameni svém, a sšedši k studnici, vážila. I řekl jsem jí: Prosím, dej mi píti.

46. Ona pak rychle složila věderce své s sebe, a řekla: Pí, také i velbloudy tvé napojím. Tedy pil jsem, a napojila také velbloudy.

47. I ptal jsem se jí, a řekl jsem: Čí jsi dcera? Ona odpověděla: Dcera Bathuele, syna Náchorova, jehož mu porodila Melcha. Tedy dal jsem náušnici na tvář její, a náramnice na ruce její.

48. A skloniv hlavu, poklonu jsem učinil Hospodinu, a dobrořečil jsem Hospodina, Boha pána mého Abrahama, kterýž vedl mne po cestě přímé, abych dceru bratra pána svého vzal synu jeho.

49. Protož nyní, činíte-li milosrdenství, a pravdu se pánem mým, oznamte mi; pakli nic, [také] mi oznamte, a obrátím se na pravo neb na levo.

50. Tedy odpověděli Lában a Bathuel, řkouce: Od Hospodina vyšla jest věc tato; nemůžemeť odepříti v ničemž.

51. Aj, Rebeka před tebou, vezmiž ji a jeď; a nechť jest manželkou synu pána tvého, jakož mluvil Hospodin.

52. I stalo se, že jakž uslyšel služebník Abrahamův slova jejich, poklonil se Hospodinu až k zemi.

53. A vyňav služebník ten nádoby stříbrné a nádoby zlaté a oděv, dal Rebece; drahé také [dary] dal bratru jejímu a matce její.

54. Tedy jedli a pili, on i muži, kteříž byli s ním, a zůstali tu přes noc. Ráno pak když vstali, řekl: Propusťte mne ku pánu mému.

55. I odpověděl bratr její a matka: Nechať pozůstane děvečka s námi [za některý] den, aspoň za deset; potom půjdeš.

56. On pak řekl jim: Nezdržujte mne, poněvadž Hospodin šťastnou způsobil cestu mou; propusťtež mne, ať jdu ku pánu svému.

57. I řekli: Zavolejme děvečky a zeptejme se, co dí k tomu.

58. Tedy zavolali Rebeky, a řekli jí: Chceš-li jíti s mužem tímto? I řekla: Půjdu.

59. A propouštějíce Rebeku sestru svou a chovačku její, služebníka také Abrahamova s muži jeho,

60. Požehnali Rebeky a mluvili jí: Sestro naše, ty buď v tisíce tisíců, a símě tvé dědičně obdrž brány nepřátel svých.

61. Tedy vstala Rebeka a děvečky její, a vsedše na velbloudy, jely za mužem tím. A tak vzal služebník ten Rebeku, a odjel.

62. Izák pak šel, navracuje se od studnice Živého vidoucího mne; nebo bydlil v zemi polední.

63. A vyšel Izák k přemyšlování na pole, když se chýlilo k večerou; a pozdvih očí svých, uzřel, an velbloudové jdou.

64. Pozdvihla také Rebeka očí svých, a uzřevši Izáka, ssedla s velblouda.

65. (Nebo řekla byla služebníku: Kdo jest ten muž, kterýž jde po poli proti nám? Odpověděl služebník: To jest pán můj.) I vzala rouchu, a přistřela se.

66. Tedy vypravoval služebník Izákovi vše, což působil.

67. I uvedl ji Izák do stanu Sáry matky své, a vzal Rebeku, a měl ji za manželku, a miloval ji. I potěšil se Izák po [smrti] matky své.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002