BIBLE KRALICKÁ (1613)
NOVÝ ZÁKON

Kniha Matoušova : 25.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Tehdy podobno bude království nebeské desíti pannám, kteréžto vzavše lampy své, vyšly proti ženichovi.

2. Pět pak z nich bylo opatrných, a pět bláznivých.

3. Ty bláznivé vzavše lampy své, nevzaly s sebou oleje.

4. Opatrné pak vzaly olej v nádobkách svých s lampami svými.

5. A když prodlíval ženich, zdřímaly všecky a zesnuly.

6. O půlnoci pak stal se křik: Aj, ženich jde, vyjděte proti němu.

7. Tedy vstaly všecky ty panny, a ozdobily lampy své.

8. Bláznivé pak opatrným řekly: Udělte nám oleje svého, nebo lampy naše hasnou.

9. I odpověděly ty opatrné, řkouce: Aby se snad nám i vám nenedostalo. Jděte raději k prodavačům, a kupte sobě.

10. A když odešly kupovati, přišel ženich, a které hotovy byly, vešly s ním na svadbu. I zavříny jsou dvéře.

11. Potom pak přišly i ty druhé panny, řkouce: Pane, pane, otevři nám.

12. A on odpověděv, řekl: Amen, pravím vám, neznámť vás.

13. Bdětež tedy; nevíte zajisté dne ani hodiny, v kterou Syn člověka přijde.

14. Nebo jako člověk vycházeje na cestu, povolal služebníků svých, a poručil jim statek svůj.

15. I dal jednomu pět hřiven, jinému pak dvě, a jinému jednu, každému podlé možnosti jeho, i odšel hned na cestu.

16. Odšed pak ten, kterýž vzal pět hřiven, těžel jimi, i vydělal jiných pět hřiven.

17. Též i ten, kterýž dvě, získal i on jiné dvě.

18. Ale ten, kterýž vzal jednu, odšed, zakopal ji v zemi, a skryl peníze pána svého.

19. Po mnohém pak času přišel pán těch služebníků, i činil s nimi počet.

20. A přistoupiv ten, kterýž byl pět hřiven vzal, podal jiných pět hřiven, řka: Pane, pět hřiven dal jsi mi, aj, jiných pět hřiven získal jsem jimi.

21. I řekl mu pán jeho: To dobře, služebníče dobrý a věrný, nad málem byl jsi věrný, nad mnohem tebe ustanovím. Vejdiž v radost pána svého.

22. Přistoupiv pak ten, kterýž byl dvě hřivně vzal, dí: Pane, dvě hřivně jsi mi dal, aj, jiné dvě hřivně získal jsem jimi.

23. Řekl mu pán jeho: To dobře, služebníče dobrý a věrný, nad málem byl jsi věrný, nad mnohem tebe ustanovím. Vejdiž v radost pána svého.

24. Přistoupiv pak i ten, kterýž vzal jednu hřivnu, řekl: Pane, věděl jsem, že jsi ty člověk přísný, žna, kde jsi nerozsíval, a zbíraje, kde jsi nerozsypal.

25. I boje se, odšel jsem a skryl hřivnu tvou v zemi. Aj, teď máš, což tvého jest.

26. A odpovídaje pán jeho, řekl mu: Služebníče zlý a lenivý, věděl jsi, že žnu, kdež jsem nerozsíval, a zbírám, kdež jsem nerozsypal.

27. Protož měl jsi ty peníze mé dáti penězoměncům, a já přijda, byl bych vzal, což jest mého, s požitkem.

28. Nu vezmětež od něho tu hřivnu, a dejte tomu, kterýž má deset hřiven.

29. (Nebo každému majícímu bude dáno, a bude více míti, od nemajícího pak i to, což má, bude odjato.)

30. A toho neužitečného služebníka uvrzte do těch temností zevnitřních. Tamť bude pláč a škřipení zubů.

31. Když pak přijde Syn člověka v slávě své, a všickni svatí andělé s ním, tedy se posadí na trůnu velebnosti své,

32. A shromážděni budou před něj všickni národové. I rozdělí je na různo, jedny od druhých, tak jako pastýř odděluje ovce od kozlů.

33. A postaví ovce zajisté na pravici své, kozly pak na levici.

34. Tedy dí Král těm, kteříž na pravici jeho [budou:] Poďtež požehnaní Otce mého, dědičně vládněte královstvím, vám připraveným od ustanovení světa.

35. Nebo jsem lačněl, a dali jste mi jísti; žíznil jsem, a dali jste mi píti; hostem jsem byl, a přijímali jste mne;

36. Nah, a přioděli jste mne; nemocen jsem byl, a navštívili jste mne; v žaláři jsem seděl, a přicházeli jste ke mně.

37. Tedy odpovědí jemu spravedliví, řkouce: Pane, kdy jsme tě vídali lačného, a krmili jsme, neb žíznivého, a dávaliť jsme píti?

38. Aneb kdy jsme tě viděli hostě, a přijali jsme, neb nahého, a přioděli jsme?

39. Aneb kdy jsme tě viděli nemocného neb v žaláři, a přicházeli jsme k tobě?

40. A odpovídaje Král, dí jim: Amen pravím vám: Cožkoli jste činili jednomu z bratří těchto mých nejmenších, mně jste učinili.

41. Potom i těm na levici dí: Jděte ode mne zlořečení do ohně věčného, kterýž jest připraven ďáblu i andělům jeho.

42. Neboť jsem lačněl, a nedali jste mi jísti; žíznil jsem, a nedali jste mi píti;

43. Hostem jsem byl, a nepřijali jste mne; nah, a neodívali jste mne; nemocen a v žaláři, a nenavštívili jste mne.

44. Tedy odpovědí jemu i oni, řkouce: Pane, kdy jsme tebe vídali lačného, neb žíznivého, neb hostě, neb nahého, neb nemocného, aneb v žaláři, a neposloužili jsme tobě?

45. Tedy odpoví jim, řka: Amen pravím vám: Čehož jste koli nečinili jednomu z nejmenších těchto, ani mně jste nečinili.

46. I půjdou tito do trápení věčného, ale spravedliví do života věčného.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002