BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Deuteronomium : 11.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Milujž tedy Hospodina Boha svého a ostříhej nařízení jeho, ustanovení a soudů jeho, i přikázaní jeho po všecky dny.

2. A znejtež dnes (nebo ne k [samým] synům vašim [mluvím,] kteříž neznali [toho,] ani neviděli), trestání Hospodina Boha svého, důstojnost jeho, ruku jeho silnou a rámě jeho vztažené,

3. A znamení i skutky jeho, kteréž činil u prostřed Egypta Faraonovi, králi Egyptskému, i vší zemi jeho,

4. A co učinil vojsku Egyptskému, koňům i vozům jeho, kterýž uvedl vody moře Rudého na ně, když vás honili, a shladil je Hospodin až do dnešního dne;

5. Také co učinil vám na poušti, dokudž jste nepřišli až k místu tomuto,

6. A co učinil Dátanovi a Abironovi, synům Eliaba, syna Rubenova, když země otevřela ústa svá, a požřela je i čeledi jejich, stany jejich se vším statkem jejich, kterýž při sobě měli, u prostřed všeho Izraele.

7. Ale oči vaše viděly všecky skutky Hospodinovy veliké, kteréž činil.

8. Protož ostříhejte všech přikázaní, kteráž já dnes přikazuji vám, abyste zmocněni byli, a vejdouce, dědičně obdrželi zemi, do kteréž vy jdete k dědičnému jí obdržení,

9. A aby se prodlili dnové [vaši] na zemi, kterouž s přísahou zaslíbil dáti Hospodin otcům vašim i semeni jejich, zemi mlékem a strdí oplývající.

10. Nebo země, do kteréž ty již vcházíš, abys ji dědičně obdržel, není jako země Egyptská, z níž jsi vyšel, v kteréž jsi rozsíval símě své, a svlažoval ji [do ustání] noh svých jako zahradu bylinnou:

11. Ale země, do kteréž vy jdete, abyste jí dědičně vládli, jest země hornatá, [mající] i údolí, [kteráž] z deště nebeského svlažována bývá vodou,

12. Země, o kterouž Hospodin Bůh tvůj pečuje, [a] vždycky oči Hospodina Boha tvého [obráceny jsou] na ni, od počátku roku až do konce jeho.

13. Protož jestliže opravdově poslouchati budete přikázaní mých, kteráž já vám dnes přikazuji, milujíce Hospodina Boha svého a sloužíce jemu z celého srdce svého a ze vší duše své,

14. Dám déšť zemi vaší časem svým, ranní i pozdní, a sklízeti budeš obilé své, víno své i olej svůj.

15. Dám i pastvu na poli tvém pro hovada tvá, a budeš jísti až do sytosti.

16. Vystříhejtež se tedy, aby nebylo svedeno srdce vaše, abyste odstupujíce, nesloužili bohům cizím, a neklaněli se jim.

17. Pročež Hospodin velice by se na vás rozhněval, a zavřel by nebe, aby deště nedávalo, a země aby nedávala úrody své; i zahynuli byste rychle z země výborné, kterouž Hospodin vám dává.

18. Ale složte tato slova má v srdci svém a v mysli své, a uvažte je sobě za znamení na rukou svých, a budou jako náčelník mezi očima vašima.

19. A vyučujte jim syny své, rozmlouvajíce o nich, když sedneš v domě svém, aneb když půjdeš cestou, když lehneš i když vstaneš.

20. Napíšeš je také na veřejích domu svého i na branách svých,

21. Aby byli rozmnoženi dnové vaši a dnové synů vašich na zemi, kterouž s přísahou zaslíbil Hospodin otcům vašim, že ji dá jim, dokudž nebe trvá nad zemí.

22. Nebo jestliže bedlivě ostříhati budete všech přikázaní těchto, kteráž já přikazuji vám, abyste je činili, milujíce Hospodina Boha svého, a chodíce po všech cestách jeho, a přídržejíce se jeho:

23. Tedy vyžene Hospodin všecky ty národy od tváři vaší, a vládnouti budete dědičně národy většími i silnějšími, nežli jste vy.

24. Všeliké místo, na kteréž by vstoupila noha vaše, vaše bude; od pouště [a] od Libánu, [a] od řeky Eufraten až k moři nejdalšímu bude pomezí vaše.

25. Nepostaví se žádný proti vám; strach a bázeň vás pustí Hospodin Bůh váš na tvář vší země, po kteréž choditi budete, jakož jest mluvil vám.

26. Hle, já předkládám vám dnes požehnání i zlořečení,

27. Požehnání, budete-li poslouchati přikázaní Hospodina Boha svého, kteráž já dnes přikazuji vám,

28. Zlořečení pak, jestliže byste neposlouchali přikázaní Hospodina Boha svého, ale sešli byste s cesty, o kteréž já dnes přikazuji vám, následujíce bohů cizích, kterýchž neznáte.

29. A když by tě uvedl Hospodin Bůh tvůj do země, do kteréž ty jdeš, abys dědičně vládl jí, tedy dáš požehnání toto na hoře Garizim, a zlořečení na hoře Hébal,

30. Kteréž jsou za Jordánem, za cestou [chýlící se] k západu slunce, v zemi Kananejského, jenž bydlí na rovinách naproti Galgala, blízko rovin More.

31. Nebo vy půjdete přes Jordán, abyste vešli [a] dědičně vládli zemí, kterouž Hospodin Bůh váš dá vám; i obdržíte ji dědičně, a budete v ní bydliti.

32. Hleďtež tedy, abyste činili všecka ustanovení a soudy, kteréž já dnes vám předkládám.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002