BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Izaiáše : 6.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Léta, kteréhož umřel král Uziáš, viděl jsem Pána sedícího na trůnu vysokém a vyzdviženém, a podolek jeho naplňoval chrám.

2. Serafínové stáli nad ním. Šest křídel měl každý z nich: dvěma zakrýval tvář svou, a dvěma přikrýval nohy své, a dvěma létal.

3. A volal jeden k druhému, říkaje: Svatý, svatý, svatý Hospodin zástupů, plná jest všecka země slávy jeho.

4. A pohnuly se podvoje veřejí od hlasu volajícího, a dům plný byl dymu.

5. I řekl jsem: Běda mně, jižť zahynu, proto že jsem člověk poškvrněné rty maje, k tomu u prostřed lidu rty poškvrněné majícího bydlím, [a] že krále Hospodina zástupů viděly oči mé.

6. I přiletěl ke mně jeden z serafínů, maje v ruce své uhel řeřavý, kleštěmi vzatý z oltáře,

7. A dotekl se úst mých, a řekl: Aj hle, dotekl se [uhel] tento úst tvých; nebo odešla nepravost tvá, a hřích tvůj shlazen jest.

8. Potom slyšel jsem hlas Pána řkoucího: Koho pošli? A kdo nám půjde? I řekl jsem: Aj já, pošli mne.

9. On pak řekl: Jdi, a rci lidu tomu: Slyšte slyšíce, a nerozumějte, a hleďte hledíce, a nepoznávejte.

10. Zatvrď srdce lidu toho, a uši jeho zacpej, a oči jeho zavři, aby neviděl očima svýma, a ušima svýma neslyšel, a srdcem svým nerozuměl, a neobrátil se, a nebyl uzdraven.

11. A když jsem řekl: Až dokud, Pane? i odpověděl: Dokudž nezpustnou města, tak aby nebylo žádného obyvatele, a domové, aby nebylo [v nich] žádného člověka, a země docela nezpustne,

12. A nevzdálí Hospodin všelikého člověka, a nebude dokonalého zpuštění u prostřed země;

13. Dokudž ještě v ní nebude desateré [zhouby,] a teprv zkažena bude. [Ale] jakož ono jilmoví, a jako doubí onoho náspu podporou jest, [tak] símě svaté jest podpora její.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002