BIBLE KRALICKÁ (1613)
NOVÝ ZÁKON

Kniha Skutků : 11.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Uslyšeli pak apoštolé a bratří, kteříž byli v Judstvu, že by i pohané přijali slovo Boží.

2. A když přišel Petr do Jeruzaléma, domlouvali se naň ti, kteříž byli z obřezaných,

3. Řkouce: K mužům neobřezaným všel jsi, a jedl jsi s nimi.

4. Tedy začav Petr, vypravoval jim pořád, řka:

5. Byl jsem v městě Joppen, modle se. I viděl jsem u vytržení mysli vidění, nádobu nějakou sstupující jako prostěradlo veliké, za čtyři rohy spoustějící se s nebe, a přišla až ke mně.

6. Do kteréž pohleděv pilně, spatřil jsem hovada zemská čtvernohá i zvířata, a zeměplazy, i ptactvo nebeské.

7. Slyšel jsem k sobě také hlas řkoucí: Vstaň, Petře, bí a jez.

8. I řekl jsem: Nikoli, Pane, nebo nic obecného aneb nečistého nikdy nevcházelo v ústa má.

9. I odpověděl mi hlas podruhé s nebe: Co Bůh očistil, neměj ty toho za nečisté.

10. A to se stalo potřikrát. I vtrženo jest zase [to] všecko do nebe.

11. A aj, hned té chvíle tři muži stáli u domu, v kterémž jsem byl, posláni jsouce ke mně z Cesaree.

12. I řekl mi Duch, abych šel s nimi, nic se nerozpakuje. A šlo se mnou i těchto šest bratří, a vešli jsme do domu muže toho.

13. Kterýž vypravoval nám, kterak viděl anděla v domě svém, an se před ním postavil, a řekl jemu: Pošli do Joppen muže, a povolej Šimona, kterýž slove Petr.

14. Onť tobě bude mluviti slova, skrze něž spasen budeš ty i všecken tvůj dům.

15. Když jsem pak já mluviti začal, sstoupil Duch svatý na ně jako i na nás na počátku.

16. I rozpomenul jsem se na slovo Páně, kteréž byl pověděl: Jan zajisté křtil vodou, ale vy pokřtěni budete Duchem svatým.

17. Poněvadž tedy jednostejný dar dal jim Bůh jako i nám věřícím v Pána Ježíše Krista, i kdož jsem já byl, abych mohl zabrániti Bohu?

18. To uslyšavše, spokojili se, a slavili Boha, řkouce: Tedy i pohanům Bůh pokání dal k životu.

19. Ti pak, kteříž se byli rozprchli příčinou ssoužení, kteréž se bylo stalo pro Štěpána, přišli až do Fenicen a Cypru a do Antiochie, žádnému nemluvice slova než samým toliko Židům.

20. A byli někteří z nich muži z Cypru a z Cyrénu, kteříž přišedše do Antiochie, mluvili Řekům, zvěstujíce Pána Ježíše.

21. A byla ruka Páně s nimi, a veliký počet věřících obrátil se ku Pánu.

22. I přišla pověst o tom k církvi, kteráž byla v Jeruzalémě. I poslali Barnabáše, aby šel až do Antiochie.

23. Kterýž přišed tam, a uzřev milost Boží, zradoval se, a napomínal všech, aby v úmyslu srdce trvali v Pánu.

24. Nebo byl muž dobrý, a plný Ducha svatého a víry. I přibyl veliký zástup Pánu.

25. Tedy odšel Barnabáš do Tarsu hledati Saule, a nalezna jej, přivedl ho do Antiochie.

26. I byli přes celý rok při tom zboru, a učili zástup veliký, tak že nejprv tu v Antiochii učedlníci nazváni jsou křesťané.

27. V těch pak dnech přišli z Jeruzaléma proroci do Antiochie.

28. I povstav jeden z nich, jménem Agabus, oznamoval skrze Ducha, že bude hlad veliký po všem okršlku zemském. Kterýž i stal se za císaře Klaudia.

29. Tedy učedlníci, jeden každý podlé možnosti své, umínili poslati ku pomoci bratřím přebývajícím v Judstvu.

30. Což i učinili, poslavše k starším skrze ruce Barnabáše a Saule.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002