BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha 1.Paralipomenon : 16.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. A když přinesli truhlu Boží a postavili ji u prostřed stánku, kterýž jí byl rozbil David, tedy obětovali oběti zápalné a oběti pokojné před Bohem.

2. Zatím dokonav David obětování obětí zápalných a pokojných, dal požehnání lidu ve jménu Hospodinovu.

3. Rozdělil také všechněm mužům Izraelským, od muže až do ženy, jednomu každému po pecnu chleba a kusu masa, a [vína] láhvici.

4. Potom postavil před truhlou Hospodinovou služebníky z Levítů k připomínání, k vyznávání a k chválení Hospodina Boha Izraelského.

5. Azaf byl přední, a druhý po něm Zachariáš, Jehiel, Semiramot, Jechiel, Mattitiáš, Eliab, Benaiáš, Obededom a Jehiel. Ti na nástrojích, na loutnách a harfách, ale Azaf na cymbálích hral.

6. Benaiáš pak a Jachaziel kněží s trubami [byli] ustavičně před truhlou smlouvy Boží.

7. Teprv toho dne ponejprvé nařídil David, aby slaven byl Hospodin [zpěvem tímto] od Azafa a bratří jeho:

8. Slavte Hospodina, zvěstujte jméno jeho, a oznamujte mezi národy skutky jeho.

9. Zpívejte a žalmy prozpěvujte jemu, rozmlouvejte o všech divných skutcích jeho.

10. Chlubte se v svatém jménu jeho, vesel se srdce těch, jenž hledají Hospodina.

11. Hledejte Hospodina i síly jeho, hledejte tváři jeho ustavičně.

12. Rozpomínejte se na divné skutky jeho, kteréž činil, na zázraky jeho, i na soudy úst jeho.

13. Ó símě Izraele, služebníka jeho, ó synové Jákobovi, vyvolení jeho,

14. Onť jest Hospodin Bůh náš, na vší zemi soudové jeho.

15. Rozpomínejte se ustavičně na smlouvu jeho, na slovo, kteréž přikázal [až] do tisíce pokolení,

16. Kterouž učinil s Abrahamem, a na přísahu jeho Izákovi.

17. A vystavil ji Jákobovi za ustanovení, Izraelovi [za] smlouvu věčnou,

18. Pravě: Tobě dám zemi Kananejskou za provazec vládařství vašeho,

19. Ačkoli vás [byl] malý počet, a maličko byli jste v ní pohostinu.

20. A přecházeli od národu do národu, a z království k jinému lidu.

21. Nedopustil žádnému ublížiti jim, ano i krále pro ně trestal, [řka:]

22. Nedotýkejte se pomazaných mých, a prorokům mým nečiňte nic zlého.

23. Zpívejte Hospodinu všecka země, zvěstujte den po dni spasení jeho.

24. Vypravujte mezi pohany slávu jeho, a mezi všemi národy divy jeho.

25. Nebo veliký [jest] Hospodin, a chvalitebný náramně, hroznější nade všecky bohy.

26. Všickni zajisté bohové národů jsou modly, Hospodin pak nebesa učinil.

27. Sláva a jasnost před ním, síla a veselé na místě jeho.

28. Vzdejte Hospodinu čeledi národů, vzdejte Hospodinu slávu i moc.

29. Vzdejte Hospodinu čest jména jeho, přineste dary a přiďte před oblíčej jeho, a sklánějte se před Hospodinem v okrase svatosti.

30. Bojte se oblíčeje jeho všickni obyvatelé země, a budeť upevněn okršlek země, aby se nepohnul.

31. Veseliti se budou nebesa, a plésati bude země, a řeknou mezi pohany: Hospodin kraluje.

32. Zvuk vydá moře, i což v něm jest, veseliti se bude pole i vše, což jest na něm.

33. Tedy prozpěvovati bude dříví lesní před Hospodinem, neboť se béře, aby soudil zemi.

34. Oslavujte Hospodina, neb dobrý jest, nebo na věky milosrdenství jeho.

35. A rcete: Zachovej nás, Bože spasení našeho, a shromažď nás, a vytrhni nás z pohanů, abychom slavili svaté jméno tvé, a chlubili se v chvále tvé.

36. Požehnaný Hospodin Bůh Izraelský od věků a až na věky. I řekl všecken lid: Amen, i Halelujah.

37. I nechal tu [David] před truhlou smlouvy Hospodinovy Azafa a bratří jeho, aby přisluhovali před truhlou ustavičně podlé povinnosti dne každého.

38. Též i Obededoma s bratřími jejich, [osob] šedesáte osm, Obededoma, pravím, syna Jedutunova, a Chosi, aby vrátní byli.

39. Sádocha také kněze a bratří jeho za kněží [nechal] před příbytkem Hospodinovým na výsosti, kteráž byla v Gabaon,

40. Aby obětovali zápaly Hospodinu na oltáři zápalu ustavičně, ráno i večer, podlé všeho, což psáno jest v zákoně Hospodinově, jejž vydal Izraelovi.

41. A s nimi [nechal] Hémana a Jedutuna a jiných vybraných, kteříž vyčteni byli zejména, aby vzdávali chválu Hospodinu, proto že na věky [trvá] milosrdenství jeho.

42. Těm také, [totiž] Hémanovi a Jedutunovi, [nechal] trub a cymbálů, aby zvučeli, i [jiných] nástrojů muziky Boží, syny pak Jedutunovy [postavil] u vrat.

43. A tak rozešel se všecken lid, jeden každý do domu svého; David též navrátil se, aby požehnání dal domu svému.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002