BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Ezdrášova : 8.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Tito jsou pak přednější [po čeledech] svých otcovských, a rod těch, kteříž vyšli se mnou za kralování Artaxerxa krále z Babylona:

2. Z synů Fínesových Gersom, z synů Itamarových Daniel, z synů Davidových Chattus.

3. Z synů Sechaniášových, [jenž byl] z synů Farosových, Zachariáš, a s ním počet mužů sto a padesáte.

4. Z synů Pachat Moábových Eliehoenai syn Zerachiášův, a s ním dvě stě mužů.

5. Z synů Sechaniášových syn Jachazielův, a s ním tři sta mužů.

6. Z synů Adinových Ebed syn Jonatanův, a s ním padesát mužů.

7. Z synů pak Elamových Izaiáš syn Ataliášův, a s ním sedmdesát mužů.

8. Z synů Sefatiášových Zebadiáš syn Michaelův, a s ním osmdesáte mužů.

9. Z synů Joábových Abdiáš syn Jechielův, a s ním dvě stě a osmnácte mužů.

10. Z synů Selomitových syn Josifiášův, a s ním sto a šedesáte mužů.

11. Z synů Bebai Zachariáš syn Bebai, a s ním osmmecítma mužů.

12. Z synů Azgadových Jochanan syn Hakatanův, a s ním sto a deset mužů.

13. Z synů Adonikamových poslednějších, jichž jména jsou tato: Elifelet, Jehiel, Semaiáš, a s ním šedesáte mužů.

14. Z synů Bigvai Utai a Zabbud, a s nimi sedmdesáte mužů.

15. Shromáždil jsem je pak u potoku, kterýž vpadá do Ahavy, a leželi jsme tu tři dni. Potom přehlédal jsem lid a kněží, a z synů Léví nenašel jsem tu [žádného.]

16. Protož poslal jsem Eliezera, Ariele, Semaiáše, Elnatana, Jariba, Elnatana, Nátana, Zachariáše a Mesullama, přednější, a Joiariba a Elnatana, [muže] učené,

17. A rozkázal jsem jim k Iddovi, knížeti v Chasifia místě, a naučil sem je, jak by měli mluviti k Iddovi, Achivovi [a] Netinejským v Chasifia místě, aby nám přivedli služebníky domu Boha našeho.

18. I přivedli nám s pomocí Boží muže rozumného z synů Moholi, syna Léví, syna Izraelova, a Serebiáše s syny jeho, a bratří jeho osmnácte,

19. A Chasabiáše, a s ním Izaiáše z synů Merari, bratří jeho a synů jejich dvadceti.

20. Z Netinejských pak, kteréž byl zřídil David a knížata k službě Levítům, dvě stě a dvadceti Netinejských. A ti všickni ze jména vyčteni byli.

21. Tedy vyhlásil jsem tu půst u řeky Ahava, abychom se ponižovali před Bohem svým, a hledali od něho cesty přímé sobě a dítkám svým, i všemu jmění našemu.

22. Nebo styděl jsem se žádati od krále vojska a jízdných, aby nás bránili před nepřátely na cestě; nebo jsme byli pravili králi, řkouce: Ruka Boha našeho [jest] nade všemi, kteříž ho hledají upřímě, ale moc a prchlivost jeho proti všechněm, kteříž ho opouštějí.

23. A když jsme se postili a hledali v tom Boha svého, tedy vyslyšel nás.

24. Oddělil jsem pak přednějších kněží dvanácte: Serebiáše, Chasabiáše, a s nimi z bratří jejich deset.

25. I odvážil jsem jim stříbro a zlato, a to nádobí, obět domu Boha našeho, kterouž obětovali král i rady jeho, i knížata jeho a všecken lid Izraelský, což se ho našlo.

26. Odvážil jsem, pravím, do rukou jejich stříbra šest set centnéřů a padesát, a nádobí stříbrného sto centnéřů, a zlata sto centnéřů,

27. A koflíků zlatých dvadceti, [každý] v tisíc drachem, a dvě nádoby z mosazi nejlepší, tak vzácné jako zlato.

28. Potom jsem jim řekl: Vy jste posvěceni Hospodinu, i tyto nádoby posvěceny jsou, a to stříbro i zlato [jest] obět dobrovolná Hospodinu Bohu otců vašich.

29. Pilni toho buďte a ostříhejte, až to i odvážíte před kněžími přednějšími a Levíty, i předními z [čeledí] otcovských z Izraele v Jeruzalémě v pokojích domu Hospodinova.

30. A tak přijali kněží a Levítové váhu stříbra, zlata a nádobí, aby donesli do Jeruzaléma, do domu Boha našeho.

31. Zatím hnuli jsme se od řeky Ahava, dvanáctého [dne] měsíce prvního, abychom se brali do Jeruzaléma, a ruka Boha našeho byla s námi, a vytrhla nás z ruky nepřátel a úkladníků na cestě.

32. I přišli jsme do Jeruzaléma, a pobyli jsme tu tři dni.

33. Čtvrtého pak dne odváženo jest stříbro a zlato, a nádobí to v domě Boha našeho k ruce Meremota syna Uriáše kněze, s nímž [byl] Eleazar syn Fínesův, a pomocníci jejich Jozabad syn Jesua, a Noadiáš syn Binnui, Levítové,

34. Vše v počtu a váze, a zapsána jest všecka ta váha toho času.

35. Vrátivše se [pak] z zajetí ti, kteříž byli přestěhováni, obětovali zápaly Bohu Izraelskému, volků dvanáct za všecken lid Izraelský, skopců devadesát a šest, beránků sedmdesát a sedm, kozlů za hřích dvanáct, vše v obět zápalnou Hospodinu.

36. I dali výpovědi královy vládařům královským i vývodám za řekou. Kteříž pomocni byli lidu i domu Božímu.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002