BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Deuteronomium : 17.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Nebudeš obětovati Hospodinu Bohu svému vola aneb dobytčete, na němž by vada byla, [aneb] jakákoli věc zlá, nebo ohavnost jest Hospodinu Bohu tvému.

2. Bude-li nalezen u prostřed tebe v některém městě tvém, kteráž Hospodin Bůh tvůj dá tobě, muž aneb žena, ješto by se dopouštěl zlého před očima Hospodina Boha tvého, přestupuje smlouvu jeho,

3. A odejda, sloužil by bohům cizím, a klaněl by se jim, buď slunci neb měsíci, aneb kterému rytířstvu nebeskému, čehož jsem nepřikázal,

4. A bylo by povědíno tobě, a slyšel bys [o tom,] tedy vyptáš se pilně [na to,] a jestliže bude pravda a věc jistá, [že] by se stala taková ohavnost v Izraeli:

5. Bez lítosti vyvedeš muže toho aneb ženu tu, kteříž to zlé páchali, k branám svým, muže toho aneb ženu, a kamením je uházíš, ať zemrou.

6. V ústech dvou aneb tří svědků zabit bude ten, kdož umříti má, nebudeť pak zabit podlé vyznání svědka jednoho.

7. Ruka svědků nejprv bude proti němu k zabití jeho, a potom ruce všeho lidu, a tak odejmeš zlé z prostředku svého.

8. Bylo-li by při soudu něco nesnadného, mezi krví a krví, mezi pří a pří, mezi ranou a ranou, [v] jakékoli rozepři v branách tvých, tedy vstana, půjdeš k místu, kteréž by vyvolil Hospodin Bůh tvůj,

9. A přijdeš k kněžím Levítského [pokolení] aneb k soudci, kterýž by tehdáž byl, i budeš se [jich] ptáti, a oznámíť výpověd soudu.

10. Učiníš tedy vedlé naučení, kteréž by vynesli z místa toho, kteréž by vyvolil Hospodin, a hleď, abys všecko, čemuž by tě učili, tak vykonal.

11. Podlé vyrčení zákona, kterémuž by tě naučili, a podlé rozsudku, kterýžť by vypověděli, učiníš; neuchýlíš se od slova sobě oznámeného ani na pravo ani na levo.

12. Jestliže by pak kdo v zpouru se vydal, tak že by neposlechl kněze postaveného tam k službě před Hospodinem Bohem tvým, aneb soudce, tedy ať umře člověk ten, a odejmeš zlé z Izraele,

13. Aby všecken lid uslyšíce, báli se, a více v zpouru se nevydávali.

14. Když vejdeš do země, kterouž Hospodin Bůh tvůj dá tobě, abys ji dědičně obdržel, a budeš v ní bydliti, a řekneš: Ustanovím nad sebou krále, jako i jiní národové [mají,] kteříž jsou vůkol mne:

15. Toho toliko ustanovíš nad sebou krále, kteréhož by vyvolil Hospodin Bůh tvůj. Z prostředku bratří svých ustanovíš nad sebou krále; nebudeš moci ustanoviti nad sebou člověka cizozemce, kterýž by nebyl bratr tvůj.

16. A však ať nemívá mnoho koňů, a ať neobrací zase lidu do Egypta, z příčiny rozmnožení koňů, zvláště poněvadž Hospodin vám řekl: Nevracujte se zase cestou touto více.

17. Nebudeť také míti mnoho žen, aby se neodvrátilo srdce jeho; stříbra také aneb zlata ať sobě příliš nerozmnožuje.

18. Když pak dosedne na stolici království svého, vypíše sobě připomenutý zákon tento do knihy z té, [kteráž bude] před oblíčejem kněží Levítských.

19. A bude jej míti při sobě, a čísti jej bude po všecky dny života svého, aby se naučil báti Hospodina Boha svého, [a] aby ostříhal všech slov zákona tohoto i ustanovení těch, a činil je,

20. Aby nepozdvihlo se srdce jeho nad bratří jeho, a neuchýlilo se od přikázaní na pravo aneb na levo, aby dlouho živ byl v království svém, on i synové jeho u prostřed Izraele.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002