BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Genesis : 12.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Nebo byl řekl Hospodin Abramovi: Vyjdi z země své a z příbuznosti své, i z domu otce svého do země, kterouž ukáži tobě.

2. A učiním tě v národ veliký, a požehnám tobě, a zvelebím jméno tvé, a budeš požehnání.

3. Požehnám také dobrořečícím tobě, a zlořečícím tobě zlořečiti budu; ano požehnány budou v tobě všecky čeledi země.

4. I vyšel Abram, tak jakž mu byl mluvil Hospodin, a šel s ním Lot. (Byl pak Abram v sedmdesáti pěti letech, když vyšel z Cháran.)

5. A vzal Abram Sarai manželku svou, a Lota syna bratra svého, a všecko zboží své, kteréhož nabyli, i duše, kterýchž dosáhli v Cháran. A vyšedše, brali se do země Kananejské, až i přišli do ní.

6. I prošel Abram tu zemi až k místu Sichem, to jest až k rovině More. A tehdáž Kananejští [byli] v zemi.

7. I ukázal se Hospodin Abramovi a řekl: Semeni tvému dám zemi tuto. Tedy vzdělal tu oltář Hospodinu, kterýž se byl ukázal jemu.

8. A odtud podal se k hoře, [kteráž leží] na východ od Bethel, kdežto rozbil stan svůj, [tak že mu] Bethel byl na západ, Hai pak na východ; i vzdělal tam oltář Hospodinu, a vzýval jméno Hospodinovo.

9. Potom hnul se Abram dále, a odebral se odtud ku poledni.

10. Byl pak hlad v té zemi; protož sstoupil Abram do Egypta, aby tam byl pohostinu; nebo veliký [byl] hlad v té zemi.

11. I stalo se, že když přicházel blízko k Egyptu, řekl k Sarai manželce své: Aj, nyní znám, že jsi žena krásné tváři.

12. A stane se, že když tě uzří Egyptští, řeknou: To [jest] manželka jeho; i zabijí mne, tebe pak živé nechají.

13. Prav medle, [že] jsi sestra má, aby mi dobře bylo příčinou tvou, a živa zůstala duše má pro tebe.

14. I stalo se, když všel Abram do Egypta, viděli Egyptští ženu, že krásná byla náramně.

15. A vidouce ji knížata Faraonova, schválili ji před ním; i vzata jest žena do domu Faraonova.

16. Kterýžto i Abramovi dobře učinil pro ni; a měl ovce a voly a osly, i služebníky a děvky, též oslice a velbloudy.

17. Ale Hospodin trápil Faraona ranami velikými, i dům jeho, pro Sarai manželku Abramovu.

18. Protož povolal Farao Abrama a řekl: Cos mi to učinil? Pročežs mi neoznámil, že ona manželka tvá [jest]?

19. Proč jsi řekl: Sestra má jest? A vzal jsem ji sobě za ženu. Protož nyní, teď máš manželku svou, vezmi a jdi.

20. I poručil o něm Farao mužům, a propustili ho, i manželku jeho i všecko, což měl.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002