BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Numeri : 31.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Mluvil opět Hospodin k Mojžíšovi, řka:

2. Pomsti prvé [synů] Izraelských nad Madianskými, a potom připojen budeš k lidu svému.

3. Mluvil tedy Mojžíš k lidu, řka: Vypravte některé z sebe k boji, aby šli proti Madianským a vykonali pomstu Hospodinovu nad nimi.

4. Po tisíci z pokolení, ze všech pokolení Izraelských vyšlete k boji.

5. I vydáno jest z [mnohých] tisíců Izraelských po tisíci z každého pokolení, totiž dvanácte tisíců způsobných k boji.

6. I poslal je Mojžíš po tisíci z každého pokolení k boji, a Fínesa syna Eleazara kněze s nimi; a nádoby svaté i trouby [k] troubení byly v ruce jeho.

7. Tedy bojovali proti Madianským, jakož byl přikázal Hospodin Mojžíšovi, a zbili všecky pohlaví mužského.

8. Pobili také krále Madianské mezi jinými, kteréž porazili, [totiž] Evi, Rekem, Sur, Hur a Rebe, pět králů Madianských; Baláma také, syna Beorova, zabili mečem.

9. A zajali synové Izraelští ženy Madianské i děti jejich; všecka hovada jejich, i všechny dobytky jejich, a všecka zboží jejich pobrali.

10. Všecka také města jejich, v kterýchž svá obydlí měli, i všecky hrady jejich vypálili ohněm.

11. A všecku loupež i všecky kořisti pobravše, lidi i hovada,

12. Vedli [je] k Mojžíšovi a k Eleazarovi knězi, a ke všemu množství synů Izraelských, i zajaté i kořisti, i loupeže, k vojsku na roviny Moábské, kteréž jsou při Jordánu [naproti] Jerichu.

13. I vyšli Mojžíš a Eleazar kněz a všecka knížata shromáždění proti nim ven za stany.

14. Tedy rozhněval se Mojžíš na vůdce vojska, hejtmany nad tisíci a setníky, kteříž se navraceli z boje,

15. A řekl jim Mojžíš: A což jste zachovali všecky ženy?

16. Ej, onyť jsou hle synům Izraelským, podlé rady Balámovy, daly příčinu k přestoupení proti Hospodinu, při modlářství Fegor, pročež ona rána přišla byla na lid Hospodinův.

17. Protož nyní zmordujte všecky děti pohlaví mužského, a všecky ženy, kteréž poznaly muže.

18. Všecky pak panny, kteréž nepoznaly muže, zachovejte sobě živé.

19. Vy pak zůstaňte vně za stany za sedm dní; všickni, kteřížkoli jste někoho zabili, aneb kteříž jste se zabitého dotkli, očištovati se budete dne třetího a dne sedmého, sebe i zajaté své.

20. Všeliké také roucho a všecky věci kožené, i všelijaké dílo z [srstí] kozích, i všelikou nádobu dřevěnou očistíte.

21. I řekl Eleazar kněz vojákům, kteříž byli šli k boji: Toto jest ustanovení zákona, kteréž byl přikázal Hospodin Mojžíšovi.

22. Zlato však, stříbro, měď, železo, cín a olovo,

23. A cožkoli trpí oheň, ohněm přepálíte, a přečištěno bude, však tak, když vodou očišťování obmyto bude; což pak nemůže ohně strpěti, [to] skrze vodu protáhnete.

24. Zpéřete také roucha svá v den sedmý, a čistí budete; a potom vejdete do stanů.

25. Mluvil i to Hospodin k Mojžíšovi, řka:

26. Sečti summu kořistí zajatých, tak z lidí jako z hovad, ty a Eleazar kněz, a přední [z čeledi] otců v lidu;

27. A rozdělíš ty kořisti na dva díly, [jeden] mezi vojáky, kteříž byli vytáhli na vojnu, [a druhý] mezi všecko shromáždění.

28. A vezmeš díl na Hospodina od mužů bojovných, kteříž byli vyšli na vojnu, jednu duši z pěti set, [buďto] z lidí neb z hovad, neb z oslů, neb z ovcí.

29. Z jejich polovice [to] vezmete, a dáte Eleazarovi knězi obět vzhůru pozdvižení Hospodinu.

30. Z polovice pak [té, kteráž jest] synů Izraelských, vezmeš jedno z padesáti, [buďto] z lidí neb z volů, neb z oslů, neb z ovcí, [a tak] ze všelijakých hovad, a dáš to Levítům, držícím stráž příbytku Hospodinova.

31. I učinil Mojžíš a Eleazar kněz tak, jakž byl rozkázal Hospodin Mojžíšovi.

32. A bylo té kořisti z pozůstalé [ještě] loupeže, kteréž nabral lid válečný, ovec šestkrát sto tisíc, sedmdesáte a pět tisíců;

33. A volů sedmdesáte a dva tisíce;

34. Oslů šedesáte a jeden tisíců;

35. A panen, kteréž mužů nepoznaly, všech dva a třidceti tisíců.

36. Dostala se pak polovice jedna na díl těm, kteříž byli vytáhli na vojnu, dobytka drobného v počtu třikrát sto tisíc, třidceti a sedm tisíců a pět set,

37. A na díl vzatý Hospodinu dobytka drobného šest set, sedmdesáte pět.

38. A z volů šest a třidceti tisíců, z nichž [přišlo] na díl Hospodinu sedmdesáte a dva.

39. Oslů také třidceti tisíc a pět set, z nichž [přišlo] na díl Hospodinu šedesáte a jeden.

40. A lidí šestnácte tisíců, z nichž [přišlo] na díl Hospodinu třidceti a dvě duše.

41. Dal tedy Mojžíš díl oddělený Hospodinu Eleazarovi knězi, jakž byl přikázal Hospodin Mojžíšovi.

42. Z druhé pak polovice synů Izraelských, kterouž vzal Mojžíš od těch mužů, jenž bojovali,

43. (A bylo té polovice k shromáždění [přináležející] z ovec třikrát sto tisíc, třidceti a sedm tisíců a pět set;

44. Volů třidceti šest tisíců;

45. Oslů třidceti tisíců a pět set;

46. A lidí šestnácte tisíců;)

47. Z té tedy polovice synů Izraelských vzal Mojžíš po jednom zajatém z padesáti, tak z lidí jako z hovad, a dal to Levítům, držícím stráž příbytku Hospodinova, jakž byl přikázal Hospodin Mojžíšovi.

48. Tedy přistoupili k Mojžíšovi vývodové vojska, hejtmané nad tisíci a setníci,

49. A řekli jemu: [My] služebníci tvoji sečtli jsme počet bojovníků, kteréž jsme měli pod spravou naší, a neubyl ani jeden z nás.

50. A protož obětujeme obět Hospodinu, každý [z toho,] čehož jest dostal, nádobí zlaté, zápony, náramky, prsteny, náušnice a řetízky, aby očištěny byly duše naše před Hospodinem.

51. Vzal tedy Mojžíš a Eleazar kněz od nich to zlato všelikého díla řemeslného.

52. Bylo pak všeho zlata odděleného, kteréž obětováno Hospodinu, šestnácte tisíců, sedm set a padesáte lotů, od hejtmanů nad tisíci a od setníků.

53. (Muži [zajisté] bojovní, což loupeží vzali, to sobě měli.)

54. A vzavše Mojžíš a Eleazar kněz od hejtmanů nad tisíci a setníků to zlato, vnesli je do stánku úmluvy, na památku synů Izraelských před Hospodinem.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002