BIBLE KRALICKÁ (1613)
NOVÝ ZÁKON

Kniha Skutků : 15.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Přišedše pak někteří z Židovstva, učili bratří: Že nebudete-li se obřezovati podlé obyčeje Mojžíšova, nebudete moci spaseni býti.

2. A když různici a nemalou hádku Pavel a Barnabáš s nimi měl, i zůstali na tom, aby Pavel a Barnabáš a někteří jiní z nich šli k apoštolům a starším do Jeruzaléma o tu otázku.

3. Tedy oni jsouce vyprovozeni od církve, šli skrze Fenicen a Samaří, vypravujíce o obrácení pohanů, i způsobili radost velikou všechněm bratřím.

4. A když se dostali do Jeruzaléma, přijati jsou od církve a od apoštolů a starších. I zvěstovali, cožkoli činil skrze ně Bůh.

5. Ale povstali někteří z sekty farizejské, kteříž byli uvěřili, pravíce, že musejí obřezováni býti, a aby jim bylo přikázáno zachovávati zákon Mojžíšův.

6. Tedy sešli se apoštolé a starší, aby toho povážili.

7. A když mnohé vyhledávání toho bylo, povstav Petr, řekl jim: Muži bratří, vy víte, že od dávních dnů mezi námi Bůh vyvolil, aby skrze ústa má slyšeli pohané slovo evangelium, a uvěřili.

8. A Bůh, zpytatel srdce, svědectví jim vydal, dav jim Ducha svatého, jako i nám.

9. A neučinil rozdílu mezi nimi a námi, věrou očistiv srdce jejich.

10. Protož nyní, proč pokoušíte Boha, vzkládajíce na hrdlo učedlníků jho, kteréhož ani otcové naši, ani my nésti jsme nemohli?

11. Ale skrze milost Pána Ježíše Krista věříme, že spaseni budeme, rovně jako i oni.

12. I mlčelo všecko to množství, a poslouchali Barnabáše a Pavla, vypravujících, kteraké divy a zázraky činil Bůh skrze ně mezi pohany.

13. A když oni umlkli, odpověděl Jakub, řka: Muži bratří, slyšte mne.

14. Šimon teď vypravoval, kterak Bůh nejprvé popatřil na pohany, aby přijal lid jménu svému.

15. A s tím se srovnávají i řeči prorocké, jakož psáno jest:

16. Potom se navrátím, a vzdělám zase stánek Davidův, kterýž byl klesl, a zbořeniny jeho zase vzdělám, a vyzdvihnu jej,

17. Tak aby ti ostatkové toho lidu hledali Pána, i všickni pohané, nad kterýmiž jest vzýváno jméno mé, dí Pán, kterýž činí tyto všecky věci.

18. Známáť jsou Bohu od věků všecka díla jeho.

19. Protož já tak soudím, aby nebyli kormouceni ti, kteříž se z pohanů obracejí k Bohu,

20. Ale aby jim napsáno bylo, ať se zdržují od poškvrn modl, a smilstva, a toho, což jest udáveného, a od krve.

21. Nebo Mojžíš od dávních věků má po městech, kdo by jej kázal, poněvadž v školách na každou sobotu čítán bývá.

22. Tehdy vidělo se apoštolům a starším se vší církví, aby vybrané z sebe muže poslali do Antiochie s Pavlem a Barnabášem, [totiž] Judu, kterýž sloul Barsabáš, a Sílu, muže znamenité mezi bratřími,

23. Napsavše po nich toto: Apoštolé a starší i bratří těm, kteříž jsou v Antiochii a v Sýrii a v Cilicii bratřím, kteříž jsou z pohanů, pozdravení vzkazují.

24. Poněvadž jsme slyšeli, že někteří vyšedše od nás, zkormoutili vás, řečmi zemdlévajíce duše vaše, pravíce, že se musíte obřezovati a zákon zachovávati, jimž jsme toho neporučili:

25. [I] vidělo se nám shromážděným jednomyslně vybrané muže poslati k vám s těmito nejmilejšími svými, Barnabášem a Pavlem,

26. Lidmi těmi, kteříž vydali duše své pro jméno Pána našeho Ježíše Krista.

27. Protož poslali jsme Judu a Sílu, a tiť i ústně povědí totéž.

28. Vidělo se zajisté Duchu svatému i nám, žádného více na vás břemene nevzkládati, kromě těchto věcí potřebných,

29. Abyste se zdržovali od obětovaného modlám, a od krve, a od udáveného, a od smilstva. Od těch věcí budete-li se ostříhati, dobře budete činiti. Mějte se dobře.

30. Tedy oni propuštěni byvše, přišli do Antiochie, a shromáždivše množství, dodali toho listu.

31. Kterýžto čtouce, radovali se z toho potěšení.

32. Judas pak a Sílas, byvše i oni proroci, širokou řečí napomínali bratří a potvrzovali.

33. A pobyvše tu za některý čas, propuštěni jsou od bratří v pokoji k apoštolům.

34. Ale Sílovi se vidělo, aby tu zůstal.

35. Tolikéž Pavel i Barnabáš pobyli v Antiochii, učíce a zvěstujíce i s mnohými jinými slovo Páně.

36. Po několika pak dnech řekl Pavel Barnabášovi: Vracujíce se, navštěvme bratří své po všech městech, v kterýchž jsme kázali slovo Páně, kterak se mají.

37. Tedy Barnabáš radil, aby pojali s sebou i Jana kterýž přijmí měl Marek.

38. Ale Pavlovi se nezdálo pojíti toho s sebou, kterýž byl odšel od nich z Pamfylie, aniž šel s nimi ku práci.

39. I vznikl mezi nimi tuhý odpor, tak že se rozešli různo. Barnabáš pak pojav s sebou Marka, plavil se do Cypru.

40. A Pavel přivzav Sílu, odšel, poručen byv milosti Boží od bratří.

41. I procházel Syrii a Cilicii, potvrzuje církví.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002