BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Leviticus : 14.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. I mluvil Hospodin k Mojžíšovi, řka:

2. Tento bude řád při malomocném v den očišťování jeho: K knězi přiveden bude.

3. I vyjde kněz ven z stanů a pohledí [na něj,] a uzří-li, že uzdravena jest rána malomocenství malomocného:

4. Rozkáže kněz tomu, kterýž se očišťuje, vzíti dva vrabce živé a čisté, a dřevo cedrové, a červec dvakrát barvený, a yzop.

5. I rozkáže kněz zabiti vrabce jednoho, [a vycediti krev z něho] do nádoby hliněné nad vodou živou.

6. A vezme vrabce živého a dřevo cedrové, též červec dvakrát barvený, a yzop, a omočí to [všecko] i s vrabcem živým ve krvi vrabce zabitého nad vodou živou.

7. Tedy pokropí toho, kterýž se očišťuje od malomocenství, sedmkrát, a za čistého jej vyhlásí, i pustí vrabce živého na pole.

8. Ten pak, kterýž se očišťuje, zpéře roucho své a oholí všecky vlasy své, umyje se vodou, a čistý bude. Potom vejde do táboru, a bydliti bude vně, nevcházeje do stanu svého za sedm dní.

9. Dne pak sedmého sholí všecky vlasy své, hlavu i bradu svou, i obočí své, a tak všecky vlasy své sholí; zpéře také roucha svá a tělo své umyje vodou, a tak očistí se.

10. Dne pak osmého vezme dva beránky bez poškvrny, a ovci jednu roční bez poškvrny, a tři desetiny efi mouky bělné [k] oběti suché, olejem zadělané, a oleje jednu mírku.

11. Kněz pak, kterýž očišťuje, postaví toho člověka očišťujícího se s těmi věcmi před Hospodinem u dveří stánku úmluvy.

12. I vezme kněz beránka jednoho, kteréhožto obětovati bude v obět za hřích, a mírku oleje, a obraceti bude tím sem i tam [v obět] obracení před Hospodinem.

13. A zabije beránka toho na místě, kdež se zabijí obět za hřích a obět zápalná, [totiž] na místě svatém; nebo jakož obět za hřích, [tak] obět za vinu knězi přináleží, svatá svatých jest.

14. I vezme kněz krve z oběti za hřích, a pomaže [jí] kraje ucha pravého [člověka toho,] kterýž se očišťuje, a palce ruky jeho pravé, a palce nohy jeho pravé.

15. Vezme také kněz z té mírky oleje, a naleje na ruku svou levou.

16. A omoče prst svůj pravý v tom oleji, kterýž má na ruce své levé, pokropí z něho prstem svým sedmkrát před Hospodinem.

17. Z ostatku pak oleje toho, kterýž má na ruce své, pomaže kněz kraje ucha pravého [člověka toho,] kterýž se očišťuje, a palce pravé ruky jeho, a palce pravé nohy jeho, na krev oběti za vinu.

18. Což pak zůstane oleje, kterýž jest v ruce kněze, pomaže tím hlavy [toho,] kterýž se očišťuje; a tak očistí jej kněz před Hospodinem.

19. Učiní také kněz obět za hřích, a očistí očišťujícího se od nečistoty jeho. A potom zabije obět zápalnou.

20. I bude obětovati kněz tu obět zápalnou, i obět suchou na oltáři; a tak očistí jej, i bude čistý.

21. Jestliže pak bude chudý, tak že by s to býti nemohl, tedy vezme jednoho beránka v obět za provinění, k obracení jí sem i tam pro očištění své, a desátý díl mouky bělné olejem zadělané k oběti suché, a mírku oleje,

22. Též dvě hrdličky aneb dvé holoubátek, kteréž by mohl míti, a bude jedno v obět za hřích, a druhé v obět zápalnou.

23. I přinese je v osmý den očišťování svého knězi, ke dveřům stánku úmluvy před Hospodina.

24. Tedy kněz vezma beránka oběti za vinu a mírku oleje, obraceti je bude sem i tam [v obět] obracení před Hospodinem.

25. I zabije beránka oběti za provinění, a vezma krve z oběti za provinění, pomaže [jí] kraje ucha pravého [člověka toho,] kterýž se očišťuje, a palce ruky jeho pravé, a palce nohy jeho pravé.

26. Oleje také naleje kněz na ruku svou levou.

27. A [omoče] prst svůj pravý v oleji, kterýž bude na ruce jeho levé, pokropí jím sedmkrát před Hospodinem.

28. Pomaže také kněz olejem, kterýž má na ruce své, kraje ucha pravého [toho,] kdož se čistí, a palce pravé ruky jeho, a palce pravé nohy jeho, na místě krve z oběti za vinu.

29. Což pak zůstává oleje, kterýž jest v ruce kněze, pomaže jím hlavy [toho,] kterýž se očišťuje; a tak očistí jej před Hospodinem.

30. Tolikéž učiní i s hrdličkou jednou aneb s holoubátkem z těch, kteréž zjednati mohl.

31. Z těch, kterýchž dostati mohl, [obětovati] bude jedno za hřích a druhé v obět zápalnou s obětí suchou; a tak očistí kněz očišťujícího se před Hospodinem.

32. Ten jest zákon toho, na komž by se ukázala rána malomocenství, [a] kterýž by nemohl býti [s ty věci] k očištění svému [přináležité.]

33. I mluvil Hospodin Mojžíšovi a Aronovi, řka:

34. Když vejdete do země Kananejské, kterouž já vám za dědictví dávám, a dopustil bych ránu malomocenství na některý dům země, kterouž vládnouti budete,

35. Tedy přijde hospodář domu a oznámí knězi řka: Zdá mi se, jako by byla rána [malomocenství] na domě.

36. I rozkáže kněz vyprázdniti dům, dříve než by všel [do něho] hleděti na tu ránu, aby nebylo poškvrněno něco z těch věcí, kteréž v domě jsou. Potom pak vejde, aby pohleděl na ten dům.

37. Tedy vida ránu tu, uzří-li, že rána jest na stěnách domu, [totiž] důlkové názelení aneb náčervení, a na pohledění jsou nižší než stěna [jinde:]

38. Vyjde kněz z domu toho ke dveřím jeho, a dá zavříti dům ten za sedm dní.

39. A v den sedmý navrátí se kněz, a uzří-li, ano se rozmohla rána na stěnách domu toho:

40. Rozkáže vyníti kamení, na němž by rána taková byla, a vyvrci je ven za město na místo nečisté.

41. Dům pak rozkáže vystrouhati vnitř všudy vůkol; a vysypou prach ten, kterýž sstrouhali, vně za městem na místo nečisté.

42. A vezmouce jiné kamení, vyplní jím místo onoho kamení; tolikéž hliny jiné vezmouce, vymaží dům.

43. Pakliť by se navrátila rána, a vzrostla by v tom domě po vyvržení kamení a vystrouhání domu, i po vymazání jeho,

44. Tedy vejda kněz, uzří-li, an se rozmohla rána v domě, malomocenství rozjídající se jest v tom domě, nečistý jest.

45. I rozboří ten dům [a] kamení jeho, i dříví jeho, a všecko mazání domu toho, a vynosí ven za město na místo nečisté.

46. Jestliže by pak kdo všel do domu toho v ten čas, když zavřín byl, nečistý bude až do večera.

47. A jestliže by kdo spal v tom domě, zpéře roucha svá; tolikéž jestliže by kdo jedl v tom domě, zpéře roucha svá.

48. Jestliže by pak kněz vejda tam, uzřel, že se nerozmohla rána v domě po obnovení jeho, tedy za čistý vyhlásí dům ten; nebo uzdravena jest rána [jeho.]

49. A vezma k očištění domu toho dva vrabce a dřevo cedrové, a červec dvakrát barvený a yzop,

50. I zabije vrabce jednoho, [a vycedí krev] do nádoby hliněné nad vodou živou.

51. A vezme dřevo cedrové a yzop, a červec dvakrát barvený, a vrabce živého, omočí to všecko ve krvi vrabce zabitého a u vodě živé, a pokropí domu toho sedmkrát.

52. A tak když očistí dům ten krví vrabce a vodou živou a ptákem živým, dřevem cedrovým, yzopem a červcem dvakrát barveným:

53. Vypustí ven vrabce živého z města na pole, a očistí dům ten, [i] budeť čistý.

54. Ten jest zákon o všeliké ráně malomocenství a poškvrny černé,

55. A malomocenství roucha i domu,

56. I otekliny, prašiviny a poškvrny pobělavé,

57. K ukázání, kdy jest kdo čistý, aneb kdy jest kdo nečistý. Tenť jest zákon malomocenství.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002