BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Přísloví : 30.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Slova Agura, syna Jáke. Sepsání řečí muže toho k Itielovi, k Itielovi a Uchalovi.

2. Jistě žeť jsem hloupější nad jiné, tak že rozumnosti člověka [obecného] nemám,

3. Aniž jsem se naučil moudrosti, a umění svatých neumím.

4. Kdo vstoupil v nebe, i sstoupil? Kdo sebral vítr do hrstí svých? Kdo shrnul vody v roucho [své]? Kdo upevnil všecky končiny země? Které jméno jeho, a jaké jméno syna jeho, víš-li?

5. Všeliká výmluvnost Boží přečištěná [jest;] onť jest štít doufajících v něho.

6. Nepřidávej k slovům jeho, aby tě nekáral, a byl bys ve lži postižen.

7. Dvou věcí žádám od tebe, neoslýchejž mne, prvé než umru:

8. Marnost a slovo lživé vzdal ode mne, chudoby neb bohatství nedávej mi, živ mne pokrmem vedlé potřeby mé,

9. Abych snad nasycen jsa, [tě] nezapřel, a neřekl: Kdo jest Hospodin? a abych zchudna, nekradl, a nebral [naprázdno] jména Hospodina Boha svého.

10. Nesoč na služebníka před pánem jeho, aťby nezlořečil, a] abys nehřešil.

11. [Jest] pokolení, kteréž otci svému zlořečí, a matce své nedobrořečí.

12. [Jest] pokolení čisté samo u sebe, ačkoli od nečistot svých není obmyto.

13. [Jest] pokolení, jehož vysoké jsou oči, a víčka jeho jsou vyzdvižená.

14. [Jest] pokolení, jehož zubové jsou mečové, a třenovní zubové jeho nožové, k zžírání chudých na zemi a nuzných na světě.

15. Pijavice má dvě dcery [říkající:] Dej, dej. Tři věci nebývají nasyceny, [anobrž] čtyry, kteréž nikdy neřeknou: Dosti:

16. Peklo a život neplodné, země [též] nebývá nasycena vodou, a oheň neříká: Dosti.

17. Oko, [kteréž] se posmívá otci, a pohrdá poslušenstvím matky, vyklubí krkavci potoční, aneb snědí je orličata.

18. Tři tyto věci skryty jsou přede mnou, nýbrž čtyry, kterýchž neznám:

19. Cesty orlice v povětří, cesty hada na skále, cesty lodí u prostřed moře, a cesty muže při panně.

20. Takováž [jest] cesta ženy cizoložné: Jí, a utře ústa svá, a dí: Nepáchala jsem nepravosti.

21. Pode třmi věcmi pohybuje se země, anobrž pod čtyřmi, [jichž] nemůž snésti:

22. Pod služebníkem, když kraluje, a bláznem, když se nasytí chleba;

23. Pod omrzalou, když se vdá, a děvkou, když dědičkou bývá paní své.

24. Čtyry tyto věci jsou malé [na] zemi, [a] však jsou moudřejší nad mudrce:

25. Mravenci, lid nesilný, kteříž však připravují v létě pokrm svůj;

26. Králíkové, lid nesilný, kteříž však stavějí v skále dům svůj;

27. Krále nemají kobylky, a však vycházejí po houfích všecky;

28. Pavouk rukama dělá, a bývá na palácích královských.

29. Tři tyto věci udatně vykračují, anobrž čtyry, kteréž zmužile chodí:

30. Lev nejsilnější mezi zvířaty, kterýž neustupuje před žádným;

31. Přepásaný na bedrách [kůň] neb kozel, a král, proti němuž žádný nepovstává.

32. Jestliže jsi bláznil, vynášeje se, a myslil-lis zle, ruku na ústa [polož.]

33. Kdo tluče smetanu, stlouká máslo, a stiskání nosu vyvodí krev, tak popouzení k hněvu vyvodí svár.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002