BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Leviticus : 25.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Mluvil ještě Hospodin k Mojžíšovi na hoře Sinai, řka:

2. Mluv synům Izraelským a rci jim: Když vejdete do země, kterouž já dávám vám, odpočívati bude země, [nebo] sobota jest Hospodinova.

3. Šest let osívati budeš rolí svou, a šest let obřezovati budeš vinici svou a sbírati úrody její.

4. Sedmého pak léta sobotu odpočinutí bude míti země, sobotu Hospodinovu; nebudeš na poli svém síti a vinice své řezati.

5. Což se samo od sebe zrodí obilí tvého, nebudeš [toho] žíti, a hroznů [vinice] zanechané od tebe nebudeš sbírati. Rok odpočinutí bude míti země.

6. Ale [ovoce] země toho odpočinutí budete míti ku pokrmu, ty i služebník tvůj, i děvka tvá, i nájemník tvůj, i příchozí tvůj, kterýž bydlí u tebe,

7. I hovado tvé, i všeliký živočich, kterýž jest v zemi tvé, všecky úrody její budou míti ku pokrmu.

8. Sečteš také sobě sedm téhodnů let, [totiž] sedmkrát sedm let, tak aby čas sedmi téhodnů let učinil tobě čtyřidceti devět let.

9. Tedy dáš troubiti trubou veselé všudy sedmého měsíce v desátý den; v den očišťování dáš troubiti trubou po vší zemi vaší.

10. I posvětíte léta padesátého, a vyhlásíte svobodu v zemi té všechněm obyvatelům jejím. Léto milostivé toto míti budete, abyste se navrátili jeden každý k statku svému, a jeden každý k čeledi své zase přijde.

11. Ten rok milostivý padesátého léta míti budete; nebudete síti, ani žíti toho, což by samo od sebe vzrostlo, ani sbírati vína opuštěných vinic [léta] toho.

12. Nebo milostivé léto jest, [protož] za svaté je míti budete; ze všelikého pole jísti budete úrody jeho.

13. Toho léta milostivého navrátí se jeden každý k statku svému.

14. Když nějakou věc prodáš bližnímu svému, aneb koupíš něco od bližního svého, nikoli neutiskujte jeden druhého.

15. Vedlé počtu let po létu milostivém koupíš od bližního svého, a vedlé počtu let, [v kterýchž] úrody [bráti máš,] prodá tobě.

16. Čím více bude let, tím větší placení bude, a čím méně let, tím, menší placení bude; nebo počet úrod prodá tobě.

17. Protož nikoli neoklamávejte jeden druhého, ale boj se [každý] Boha svého; nebo já jsem Hospodin Bůh váš.

18. Ostříhejte ustanovení mých, a soudy mé zachovávejte a čiňte je, a bydliti budete v zemi té bezpečně.

19. A přinese vám země úrody své; i budete jísti až do sytosti, bydlíce bezpečně v ní.

20. Pakli díte: Co budeme jísti léta sedmého, jestliže nebudeme síti, ani shromažďovati užitků svých?

21. Dám požehnání své vám léta šestého, tak že přinese úrody na tři léta.

22. I budete síti léta osmého, a jísti úrody staré až do léta devátého; dokudž by nezrostly úrody jeho, jísti budete staré.

23. Země pak nebude prodávána v manství; nebo má jest země, a vy jste příchozí a podruzi u mne.

24. A po vší zemi vládařství svého [dopustíte] dávati výplatu země.

25. Jestliže by ochudl bratr tvůj, tak že by prodal [něco] z statku svého, tedy přijde příbuzný jeho, nejbližší jeho, a vyplatí prodanou věc od bratra svého.

26. Pakli kdo nemaje výplatce, mohl by tomu sám dosti učiniti, tak že shledal by, což potřebí k vyplacení:

27. Tedy počte léta prodaje svého, a navrátí, což zůstane, tomu, jemuž prodal; tak zase přijde k statku svému.

28. Pakli by nemohl shledati toho, což by navrátiti měl, tedy zůstane věc prodaná v rukou toho, kterýž ji koupil, až do léta milostivého. I postoupí mu ji v [čas] léta milostivého, a [on] navrátí se zase k dědictví svému.

29. Když by kdo prodal dům k bydlení v městě hrazeném, bude míti právo k vyplacení jeho, dokudž nevyplní se rok prodaje jeho. Za celý rok bude míti právo k vyplacení jeho.

30. Pakliť ho nevyplatí dříve, než vyjde ten celý rok, tedy zůstane dům ten v městě hrazeném tomu, kterýž jej koupil, dědičně v pronárodech jeho, aniž ho postoupí v létě milostivém.

31. Domové pak ve vsech, kteréž nejsou zdí ohrazené, tak jako pole země počítati se budou. Budou moci býti vyplacováni, a léta milostivého navráceni budou.

32. Ale města Levítská, [a] domové v městech dědictví jejich, [ti] vždycky vyplaceni mohou býti od Levítů.

33. Ten pak, kdož vyplacuje, [ať jest] z Levítů. Aneb ať vyjde [kupec] z koupeného domu a města dědictví jeho v [čas] léta milostivého; nebo domové měst Levítských jsou dědictví jejich mezi syny Izraelskými.

34. Pole pak na předměstí měst jejich nebude prodáváno, nebo dědictví jejich věčné jest.

35. Jestliže by schudl bratr tvůj, a ustaly by ruce jeho u tebe, posilníš ho; [též] příchozí aneb podruh živiti se bude při tobě.

36. Nevezmeš od něho lichvy aneb úroku, ale báti se budeš Boha svého, aby se mohl bratr tvůj živiti u tebe.

37. Peněz svých nedáš jemu na lichvu, aniž pro zisk půjčovati budeš obilí svého.

38. Já jsem Hospodin Bůh váš, kterýž jsem vyvedl vás z země Egyptské, abych vám dal zemi Kananejskou, a byl vám za Boha.

39. Jestliže by pak schudl bratr tvůj u tebe, tak že by se prodal tobě, nebudeš ho podrobovati v dílo otrocké.

40. Jakožto nájemník [a] jako podruh bude při tobě; až do léta milostivého sloužiti bude u tebe.

41. Potom vyjde od tebe s dětmi svými, a navrátí se k čeledi své, a v dědictví otců svých navrátí se.

42. Nebo jsou služebníci moji, kteréž jsem vyvedl z země Egyptské; nebudou prodáváni tak jako jiní služebníci.

43. Nebudeš panovati nad ním tvrdě, ale báti se budeš Boha svého.

44. Služebník pak tvůj aneb děvka tvá, kteréž míti budeš, [budou] z národů těch, kteříž [jsou] vůkol vás; z nich kupovati budete služebníky a děvky.

45. I od synů bydlitelů, kteříž jsou u vás pohostinu, od těch kupovati budete, a z čeledí těch, kteříž jsou s vámi, kteréž zplodili v zemi vaší, a budou vám v dědictví.

46. A vládnouti budete jimi právem dědičným, i synové vaší po vás, abyste je dědičně obdrželi. Na věčnost služby jejich užívati budete, ale nad bratřími svými, syny Izraelskými, nižádný nad bratrem svým nebude tvrdě panovati.

47. Jestliže by pak zbohatl příchozí aneb host, kterýž bydlí s tebou, a bratr tvůj přišel by na chudobu při něm, tak že by se prodal příchozímu [aneb] hosti tvému, aneb obyvateli, [kterýž jest] z čeledi cizí,

48. Když by se [tedy] prodal, může [zase] vyplacen býti. Někdo z bratří jeho vyplatí ho.

49. Buďto strýc jeho, aneb syn strýce jeho vyplatí jej, aneb někdo z přátel krevních jeho, z rodiny jeho, vyplatí ho; aneb jestli potom sám bude moci s to býti, vyplatí se.

50. I počte se s tím, kterýž ho koupil, od léta, v kterémž se jemu prodal, až do léta milostivého, aby peníze, za něž jest prodán, byly vedlé počtu let; a jakožto s nájemníkem, [tak] se s ním stane.

51. Jestliže ještě mnoho let zůstává [k létu milostivému,] vedlé nich navrátí výplatu svou z peněz, za něž koupen jest.

52. Pakli málo zůstává let do léta milostivého, tedy počte se s ním, a vedlé počtu let jeho navrátí výplatu svou.

53. Tak jako s čeledínem ročním nakládáno bude s ním; nebude nad ním tvrdě panovati před očima tvýma.

54. Pakli by se nevyplatil v těch [letech,] tedy vyjde léta milostivého on, i synové jeho s ním.

55. Nebo synové Izraelští [jsou] moji služebníci, služebníci moji jsou, kteréž jsem vyvedl z země Egyptské: Já Hospodin Bůh váš.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002