BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Numeri : 15.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Mluvil opět Hospodin k Mojžíšovi, řka:

2. Mluv k synům Izraelským a rci jim: Když vejdete do země přebývání vašich, kterouž já dám vám,

3. A budete chtíti obětovati obět ohnivou Hospodinu v zápal, aneb obět buď slíbenou, buď dobrovolnou, aneb při slavnostech vašich, abyste učinili vůni spokojující Hospodina, buďto z skotů, aneb z drobného dobytku:

4. Tedy kdož by koli obětoval dar svůj Hospodinu, obětuj obět suchou, desátý díl [efi] mouky bělné, zadělané olejem, [jehož] bude čtvrtý díl [míry] hin.

5. A vína v obět mokrou čtvrtinku hin obětovati budeš při zápalu, aneb při oběti [vítězné] k jednomu každému beránku.

6. Při beranu pak obětovati budeš obět suchou, mouky bělné dvě desetiny, zadělané olejem, třetinkou [míry] hin.

7. Vína také k oběti mokré třetí díl [míry] hin obětovati budeš u vůni spokojující Hospodina.

8. Jestliže pak obětovati budeš volka v obět zápalnou, aneb v obět k splnění slibu, aneb v obět pokojnou Hospodinu:

9. Tedy budeš obětovati spolu s volkem obět suchou, tři desetiny mouky bělné, zadělané olejem, [jehož by] byla půlka hin.

10. A vína k oběti mokré obětovati budeš půlku hin. [Ta jest] obět ohnivá vůně spokojující Hospodina.

11. Tak uděláte s každým volem i s každým skopcem, i s dobytčetem buď [ono] z ovec neb z koz.

12. Podlé toho, jakž mnoho [jich] obětovati budete, tak se zachováte při jednom každém z nich.

13. Všeliký obyvatel tak bude to vykonávati, aby obětoval obět ohnivou vůně spokojující Hospodina.

14. Takž bude-li u vás i příchozí, aneb kdokoli mezi vámi v pronárodech vašich, a bude obětovati obět ohnivou vůně spokojující Hospodina, jakž vy se [při tom] chováte, tak [i on] chovati se bude.

15. V shromáždění tomto ustanovení jednostejné [buď] vám i příchozímu, kterýž by u vás byl, ustanovení věčné v pronárodech vašich; jakož vy, tak příchozí bude před Hospodinem.

16. Zákon jednostejný a pořádek jednostejný bude vám i přichozímu kterýž by u vás byl.

17. Mluvil také Hospodin k Mojžíšovi, řka:

18. Mluv k synům Izraelským a rci jim: Když přijdete do země, do kteréž já uvedu vás,

19. Tedy, když počnete jísti chléb země, obětovati budete [obět] vzhůru pozdvižení Hospodinu.

20. Z prvotin těsta vašeho koláč obětovati budete v [obět] vzhůru pozdvižení; tak jako obět z humna, obětovati budete ji.

21. Z prvotin těsta vašeho dávati budete Hospodinu [obět] vzhůru pozdvižení, [vy] i potomci vaši.

22. A když byste pozbloudili, a neučinili všech přikázaní těch, kteráž mluvil Hospodin k Mojžíšovi,

23. [Totiž] všech věcí, kteréž přikázal Hospodin vám skrze Mojžíše, od toho dne, v kterémž přikázaní vydal Hospodin, i potom v pronárodech vašich:

24. Tedy jestliže z nedopatření všeho shromáždění to stalo se, obětovati bude všecko množství volka mladého jednoho v obět zápalnou, k vůni spokojující Hospodina, též obět suchou, a obět mokrou při něm podlé pořádku, a kozla jednoho v obět za hřích.

25. I očistí kněz všecko množství synů Izraelských, a odpuštěno jim bude; nebo poblouzení jest. A oni [také] obětovati budou obět svou, obět ohnivou Hospodinu, a obět za hřích svůj před Hospodinem za poblouzení své.

26. I bude odpuštěno všemu shromáždění synů Izraelských i příchozímu, kterýž jest pohostinu u prostřed nich; nebo všeho lidu poblouzení jest.

27. Jestliže by pak člověk jeden zhřešil z poblouzení, bude obětovati kozu roční v obět za hřích.

28. I očistí kněz duši pobloudilou, kteráž zhřešila poblouzením před Hospodinem; očistí ji, a budeť jí odpuštěno.

29. Domácímu mezi syny Izraelskými i příchozímu, kterýž pohostinu mezi nimi jest, zákon [tento] jednostejný bude vám, když by kdo zhřešil z poblouzení.

30. Člověk pak, kterýž by z pychu svévolně zhřešil, tak doma zrozený jako příchozí, takový potupil velice Hospodina; protož vyhlazen bude z prostředku lidu svého.

31. Nebo slovem Hospodinovým pohrdl, a přikázaní jeho za nic sobě položil; protož konečně vyhlazen bude člověk ten, a nepravost jeho [zůstane] na něm.

32. Stalo se pak, když synové Izraelští byli na poušti, že nalezli jednoho, an sbírá dřívív den sobotní.

33. A ti, kteříž ho nalezli sbírajícího dříví, přivedli jej k Mojžíšovi a k Aronovi i ke všemu množství.

34. I dali jej do vězení; nebo [ještě] nebylo jim oznámeno, co by s ním mělo činěno býti.

35. I řekl Hospodin Mojžíšovi: Smrtí ať umře člověk ten; nechať ho bez milosti ukamenuje všecko množství vně za stany.

36. A protož vyvedli jej všecko množství ven za stany, a uházeli ho kamením, až umřel, jakož rozkázal Hospodin.

37. I mluvil Hospodin k Mojžíšovi, řka:

38. Mluv k synům Izraelským a rci jim, ať sobě dělají třepení široké na podolcích oděvů svých všickni rodové jejich, a ať dávají nad třepením šňůrku modrou.

39. A to budete míti za premování, na něžto hledíce, rozpomínati se budete na všecka přikázaní Hospodinova, abyste je činili, a nepustíte se po [žádosti] srdce svého, a po očích svých, jichžto následujíce, smilnili byste,

40. [Ale] abyste pamatovali a činili všecka přikázaní má, a byli svatí Bohu svému.

41. Já jsem Hospodin Bůh váš, kterýž jsem vyvedl vás z země Egyptské, abych vám byl za Boha: Já Hospodin Bůh váš.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002