BIBLE KRALICKÁ (1613)
STARÝ ZÁKON

Kniha Leviticus : 27.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Mluvil také Hospodin k Mojžíšovi, řka:

2. Mluv synům Izraelským a rci jim: Když by kdo slibem oddal duše Hospodinu, vedlé ceny tvé [dá výplatu.]

3. Tato pak bude cena tvá: Osobě mužského pohlaví, [počna] od toho, kterýž jest ve dvadcíti letech, až do šedesátiletého, uložíš výplatu padesáte lotů stříbra vedlé lotu svatyně.

4. Pakli ženského pohlaví bude, uložíš výplatu třidceti lotů.

5. A od pětiletých až do dvadcítiletých uložíš výplatu, za osobu mužského pohlaví dvadceti lotů, ženského pak deset lotů.

6. A od dítěte jednoho měsíce zstáří až do pětiletých, uložíš za pachole pět lotů stříbra, a za děvče tři loty stříbra.

7. Od šedesáti pak let a výše, bude-li muž, uložíš výplatu patnácte lotů, a ženě deset lotů.

8. Pakli bude tak chudý, že by nemohl uložené výplaty dáti, tedy postaven bude před knězem, aby mu kněz uložil výplatu. Podlé toho, seč bude moci býti ten, kdož slib učinil, uloží mu výplatu.

9. Jestliže by pak [kdo] hovado z těch, kteréž se obětují Hospodinu, [slíbil,] každé, kteréž dá z nich Hospodinu, svaté bude.

10. Nesmění ho, aniž dá jiného za ně, lepšího za horší, aneb horšího za lepší. Jestliže by pak jakýmkoli způsobem je směnil, hovado za hovado, tedy ono i toto, kteréž za ně dáno, svaté bude.

11. Pakli by které nečisté hovado [slíbil,] z jehož pokolení neobětují oběti Hospodinu, tedy postaví to hovado před knězem.

12. A bude je šacovati kněz, buď ono dobré aneb zlé. Jakž je kněz cení, tak buď.

13. Pakli bude chtíti vyplatiti je, přidá pátý díl nad cenu tvou.

14. Když by pak někdo posvětil domu svého, aby byl svatý Hospodinu, bude jej kněz ceniti, buďto že by dobrý byl aneb zlý. Jakž jej procení kněz, tak zůstane.

15. Pakli ten, kterýž posvětil domu svého, chtěl by jej vyplatiti, přidá pátý díl peněz nad cenu tvou, i bude jeho.

16. Jestliže by kdo díl pole dědictví svého posvětil Hospodinu, tedy budeš je ceniti vedlé toho, jakž se osívá. Chomer ječmene kde se vseje, za padesáte lotů stříbra [ceněno] bude.

17. Jestliže by hned od léta milostivého posvětil pole svého, [tedy] vedlé ceny tvé zůstane.

18. Pakli by po létě milostivém posvětil pole svého, tedy sečte mu kněz peníze vedlé [počtu] let zůstávajících ještě do léta milostivého, i odejme to z ceny tvé.

19. Chtěl-li by pak vyplatiti pole ten, kterýž ho posvětil, přidá pátý díl peněz nad cenu tvou, a zůstane jemu.

20. Nevyplatil-li by pak pole toho, a prodáno by bylo někomu jinému, nemůže víc vyplaceno býti.

21. I bude pole to, když [svobodné] vyjde léta milostivého, svaté Hospodinovo, jakožto pole posvěcené; knězi bude [v] dědictví jeho.

22. Jestliže pak pole koupené, kteréž by nebylo z pole dědictví jeho, posvětil Hospodinu,

23. Tedy sečte mu kněz summu ceny jeho až do léta milostivého, i dá cenu jeho v ten den, [jako] posvěcenou Hospodinu.

24. V létě milostivém navrátí se pole k tomu, od kohož bylo koupeno, jehož dědictví jest pole to.

25. Všeliká pak cena tvá bude vedlé lotu svatyně. Lot pak váží dvadceti haléřů.

26. Ale prvorozeného, což právem prvorozenství dává se Hospodinu z hovad, nižádný neposvětí, buďto z skotů aneb z bravů; Hospodinovo jest prvé.

27. A jestliže by z hovad nečistých [bylo,] vyplatí [je] vedlé ceny tvé, a přidá pátý díl nad ní. Pakliť nebude vyplaceno, tedy nechť jest prodáno vedlé ceny tvé.

28. Všeliká pak věc posvěcená, kterouž by někdo slibem posvětil Hospodinu ze všech věcí, kteréž má, buď z lidí aneb z hovad, aneb z pole dědictví svého, nebude prodávána, ani vyplacována; [nebo] všecko, což takovým slibem posvěceno jest, věc nejsvětější bude Hospodinu.

29. Všeliké [hovado tak] oddané, kteréž slibem tím se oddává od člověka, nebude vyplacováno, [ale] smrtí umře.

30. Všickni také desátkové země, [buď] z semene země, aneb z ovoce stromů, Hospodinovi budou; [nebo] posvěceni [jsou] Hospodinu.

31. Bude-li kdo chtíti vyplatiti desátky své, pátý díl jejich přidá nad ně.

32. A všeliký desátek z volů aneb drobného dobytka, jakž přichází pod hůl [pastýře,] každý ten desátek svatý bude Hospodinu.

33. Nebude vyhledávati, dobré-li by bylo čili zlé, aniž ho smění. Pakli je předce smění, bude to i ono odměněné svaté, a nebude vyplaceno.

34. Ta jsou přikázaní, kteráž přikázal Hospodin Mojžíšovi na hoře Sinai, [aby je oznámil] synům Izraelským.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002