BIBLE KRALICKÁ (1613)
NOVÝ ZÁKON

Kniha Galatským : 3.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. Ó nemoudří Galatští, kdo vás tak zmámil, abyste nebyli povolni pravdě, kterýmž před očima Ježíš Kristus prvé byl vypsán, a mezi vámi ukřižován?

2. Toto bych jen rád chtěl zvěděti od vás, z skutků-li zákona Ducha jste přijali, čili z slyšení víry?

3. Tak nemoudří jste? Počavše Duchem, nyní tělem konáte?

4. Tak mnoho trpěli jste nadarmo? A ještě nadarmo-li.

5. Ten tedy, kterýž vám dává Ducha, a činí divy mezi vámi, z skutků-li zákona, čili z slyšení víry?

6. Jako Abraham uvěřil Bohu, a počteno jemu to k spravedlnosti.

7. A tak vidíte, že ti, kteříž jsou z víry, ti jsou synové Abrahamovi.

8. Předzvěděvši pak písmo, že z víry ospravedlňuje pohany Bůh, předpovědělo Abrahamovi: Že v tobě budou požehnáni všickni národové.

9. A tak ti, kteříž jsou z víry, docházejí požehnání s věrným Abrahamem.

10. Kteříž pak koli z skutků zákona jsou, pod zlořečenstvím jsou. Nebo psáno jest: Zlořečený každý, kdož nezůstává ve všem, což jest psáno v knize zákona, aby to plnil.

11. A že z zákona nebývá žádný ospravedlněn před Bohem, zjevné [jest,] nebo spravedlivý z víry živ bude.

12. Zákon pak není z víry, ale: Ten člověk, kterýž by plnil je, živ bude skrze ně.

13. [Ale] vykoupilť nás Kristus z zlořečenství zákona, učiněn byv pro nás zlořečenstvím, (nebo psáno jest: Zlořečený každý, kdož visí na dřevě),

14. Aby na pohany to požehnání Abrahamovo přišlo v Kristu Ježíši, a abychom zaslíbení Ducha přijali skrze víru.

15. Bratří, po lidsku pravím: Však utvrzené člověka smlouvy žádný neruší, aniž [k ní co] přidává.

16. Abrahamovi pak učiněna jsou zaslíbení, i semeni jeho. Nedí: A semenům, jako o mnohých, ale jako o jednom: A semenu tvému, jenž jest Kristus.

17. Totoť pak pravím: [Že] smlouvy prvé od Boha stvrzené, [vztahující se] k Kristu, zákon, kterýž po čtyřech stech a po třidcíti letech začal se, nevyprazdňuje, aby slib Boží v nic obrátil.

18. Nebo jestližeť z zákona dědictví, již ne z zaslíbení. Ale Abrahamovi skrze zaslíbení Bůh daroval.

19. Což pak zákon? Pro přestupování ustanoven jest, dokudž by nepřišlo to símě, jemuž se stalo zaslíbení, způsobený skrze anděly v ruce prostředníka.

20. Ale prostředník není jednoho, Bůh pak jeden jest.

21. Tedy zákon jest proti slibům Božím? Odstup to. Nebo kdyby byl zákon dán, kterýž by mohl obživiti, jistě z zákona byla by spravedlnost.

22. Ale zavřelo písmo všecky pod hřích, aby zaslíbení z víry Jezukristovy dáno bylo věřícím.

23. Prvé pak, než přišla víra, pod zákonem byli jsme ostříháni, zavříni jsouce k té víře, kteráž potom měla zjevena býti.

24. A tak zákon pěstounem naším byl k Kristu, abychom z víry ospravedlněni byli.

25. Ale když přišla víra, již nejsme pod pěstounem.

26. Všickni zajisté synové Boží jste v Kristu Ježíši skrze víru.

27. Nebo kteřížkoli v Krista pokřtěni jste, Krista jste oblékli.

28. Neníť ani Žid, ani Řek, ani slouha, ani svobodný, ani muž, ani žena. Nebo všickni vy jedno jste v Kristu Ježíši.

29. A když Kristovi jste, tedy símě Abrahamovo jste, a podlé zaslíbení dědicové.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002