BIBLE KRALICKÁ (1613)
NOVÝ ZÁKON

Kniha Markova : 3.kapitola [First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

1. I všel opět do školy, a byl tu člověk, maje ruku uschlou.

2. I šetřili ho, uzdraví-li jej v sobotu, aby ho obžalovali.

3. I řekl tomu člověku, kterýž měl uschlou ruku: Povstaň u prostřed.

4. I dí jim: Sluší-li v sobotu dobře činiti, čili zle, život zachovati, čili zamordovati? Oni pak mlčeli.

5. A když pohleděl na ně vůkol s hněvem, zarmoutiv se nad tvrdostí srdce jejich, řekl člověku: Vztáhni tu ruku svou. I vztáhl, a učiněna jest ta ruka jeho zdravá jako druhá.

6. A vyšedše farizeové, hned s Herodiány drželi radu proti němu, kterak by ho zahubili.

7. Ježíš pak odšel s učedlníky svými k moři, a veliké množství od Galilee šlo za ním, i z Judstva,

8. I od Jeruzaléma, i od Idumee, i z Zajordání; i ti, kteříž byli okolo Týru a Sidonu, množství veliké, slyšíce, kteraké věci činí, přišli k němu.

9. I rozkázal učedlníkům svým, aby lodičku ustavičně nahotově měli pro zástup, aby ho netiskli.

10. Nebo mnohé uzdravoval, tak že naň padali, aby se ho dotýkali, kteřížkoli měli neduhy.

11. A duchové nečistí, jakž ho zazřeli, padali před ním a křičeli, řkouce: Ty jsi ten Syn Boží.

12. Ale on velmi jim přimlouval, aby ho nezjevovali.

13. I vstoupil na horu, a povolal k sobě těch, kterýchž se jemu vidělo; i přišli k němu.

14. I ustanovil jich dvanácte, aby s ním byli, a aby je poslal kázati,

15. A aby měli moc uzdravovati nemoci a vymítati ďábelství:

16. Šimona, jemuž dal jméno Petr,

17. A Jakuba Zebedeova, a Jana bratra Jakubova, (a dal jim jméno Boanerges, to jest synové hromovi),

18. A Ondřeje, a Filipa, a Bartoloměje, a Matouše, a Tomáše, a Jakuba Alfeova, a Taddea, a Šimona Kananitského,

19. A Jidáše Iškariotského, kterýž i zradil jej. I šli s ním domů.

20. A opět sšel se zástup, tak že nemohli ani chleba pojísti.

21. A slyšavše o tom příbuzní jeho, přišli, aby jej vzali; nebo pravili, že by se smyslem pominul.

22. Zákonníci pak, kteříž byli přišli z Jeruzaléma, pravili, že Belzebuba má, a že v knížeti ďábelském vymítá ďábly.

23. A povolav jich, mluvil k nim v podobenstvích: Kterak může satan satana vymítati?

24. A jestliže království v sobě se rozdvojí, nemůže státi království to.

25. A rozdvojí-li se dům proti sobě, nebude moci dům ten státi.

26. Tak jestliže povstal satan sám proti sobě, a rozdvojen jest, nemůže státi, ale konec béře.

27. Žádný nemůže nádobí silného, vejda do domu jeho, rozebrati, leč by prvé silného toho svázal; a tehdyť dům jeho zloupí.

28. Amen pravím vám, že všickni hříchové odpuštěni budou synům lidským, i rouhání, jímž by se rouhali,

29. Ale kdo by se rouhal proti Duchu svatému, nemá odpuštění na věky, ale hoden jest věčného odsouzení.

30. Nebo pravili: Ducha nečistého má.

31. Tehdy přišli bratří a matka jeho, a stojíce vně, poslali k němu, aby ho vyvolali.

32. A seděl okolo něho zástup. I řekli jemu: Aj, matka tvá a bratří tvoji vně hledají tebe.

33. Ale on odpověděl jim, řka: Kdo jest matka má a bratří moji?

34. A obezřev učedlníky vůkol sebe sedící, řekl: Aj, matka má a bratří moji.

35. Nebo kdož by koli činil vůli Boží, ten jest bratr můj, i sestra má, i matka.

[First]-[Back]-[Next]-[End]-[List]-[Home]

stesticko@oslikuv.net
2002