Škola Slepého Osla

Slepý Osel (http://www.oslikuv.net/skola) 2006

ODPOVĚĎ NA OTÁZKU Č.153
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Otázky a odpovědi 01.07 2006
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Ahoj Slepý Osle, chci se podělit o zajímavou zkušenost. Mám okolo sebe pár přátel, tzv. buddhistů a sdílím s nimi prožitky, diskuse o různých věcech atd... Ovšem stalo se něco co mně rozesmálo a udivilo. Všiml jsem si že jsou naprosto ve stejné pasti jako my všichni ostatní :)) Žiju dost svérázně, nezajímají mně věci, kariéra.. atd. Ovšem doslechl jsem se od jedné kamarádky buddhistky - jak je to smutné se mnou: Je mi 28, nic nemám, nemám žádné zázemí, nemám nic vybudované, co vlastně můžu holce nabídnout?? (Jsem bez přítelkyně) :)) Navíc když prý budu mít dítě třeba až ve 30 tak až mi bude 50 tak jemu bude 20... Prý to je hrozný... atd.

Ve vztahu rodič dítě není důležitý věk... a spíš mladší rodiče, nevychladlí ve svých osobních snech docela dost dítě okrádají a je mnohdy pro ně překážkou... kord v dnešní ambiciózní a nenažrané době. Nechť se tedy ta žena zamyslí co ona je schopna nabídnout rodině jako buddhistka... kromě soucitu. Kdybych mohl volit, chtěl bych starší a moudřejší rodiče ve věku důchodovém... to by bylo fajn... načerpat zralé pohledy na život hned od zkušených... a nemuset ani do školky... ale stále být s rodiči.

Je neuvěřitelné, že lidé, kteří by si měli každou vteřinu života naplno uvědomovat a prožívat pomíjivost všeho, i života samotného (právě proto že jsou buddhisté) přemýšlí tímto způsobem, neustále se projektují do budoucnosti, místo aby teď a tady odetli konceptuální myšlení... A navíc ještě odsuzují někoho kdo se snaží žít svobodně a volně aniž by se na něco vázal...

Úkolem všech poskvrněných a upoutaných je táhnout zpět každého kdo chce jít dál... prostředků mají k tomu dostatek a ve většině případů se jim to zdaří.

Docela mně to šokovalo ale už jsem se otřepal :)) Jak vůbec může buddhista myslet takto na budoucnost, když v úplných základech buddhova učení jsou věci jako naprostá nejistota smrti - může nastat každou vteřinu a nemůžeme si být jisti ani tím že po nádechu bude následovat ještě výdech... atd. Došel jsem k tomu že je mnoho lidí, kteří žijí život o 200% více buddhisticky a přitom v životě o buddhismu neslyšeli, než tito rozptýlení, žárliví a prudící tzv. buddhisté...

Nediv se. Někdo se stává buddhistou jen aby něco získal. Ať už je to nesmrtelnost či cokoliv. Všechna učení jsou pro chtivé já. Pro nechtivé já není třeba učení, samo odpadne. A je všechno tak jak je. Já jsem na tohle šokující zjištění přišel všude kde se scházeli duchovní lidi.

Není-li nikdo kdo by byl s tebou ochoten jít dál, jdi sám... Nehledej spojenectví a útočiště u jiných. Sám sobě se staň vším. Lidská srdce jsou zrádná a falešná, lehce se dají svést a podlehnou pokušení vlastnit a změní lásku v sobectví žárlivost a nenávist. Nebude to tvé poslední zklamání. Pro Buddhisty je buddhismus prostředek... Ale pravý Buddha nepotřebuje prostředky... natož vzory.

Měj se jak chceš :)

To mi teda přeješ věci :-(

ČTENÍM O KOLÁČI SE NENAJÍŠ...

To vykládej někomu kdo brečí hlady. Většinou tohle je základem karmického kola... kdy nás hlad nutí konat a tedy sázet.

Beznadějný případ

***

Poslední dobou mi to přichází takto: Každou chvíli kdy jsem teď a tady, plně přítomen, jasné vědomí, bez emocí a projektování se do budoucnosti a vzpomínek na minulost, každou tu chvíli To je Ono = co je tady pak k dosažení??

Četl jsem u Fráni Drtikola: Nirvány nepřibude ani neubude když se do ní "vstoupí" nebo "vystoupí", protože je pořád tady :))

Kde je pak nějaké plánovnání budoucnosti? Nějaká kariéra, zázemí, atd... v prdeli je :)) - jen v mé palici, jen jako rej myšlenek, které neustále povstávají... :)

Že by to bylo tak jednoduché?? Co ty na to Slepý Osle...

Záleží od toho co chceš vyřešit. Ale musím tě zklamat. Jednoduché řešení není hodno tvé velikosti... takže budeš hledat nějaké co by někdo mohl ohodnotit. A kdybys přeci jen náhodou obstál v tomto pokušení, musím tě zase zklamat... protože tvá mysl nemůže najít řešení, a jestliže dokáže ustoupit svému snažení... pak se tu řešení zjeví, ale ona z něj nebude mít nic. Jak by se pak mohla kdesi čímsi chlubit a říct, že to dokázala? Ach jo. Doporučuju abys udržoval ticho a klid... tedy postavil se mimo soud, ať se děje co se děje... když tohle dokážeš... něco se stane samo.

Beznadějný případ

=============================================================