Škola Slepého Osla
Odpověď na otázku č.090

Otázky a odpovědi [Zpět] - [Tisk]

No to teda čumím, myslel jsem si, že dnes už o tomhle nikdo nepřemýšlí. Tím vůbec nechci říct, že jsem v tom měl jasno, než jsem na tvoje stránky narazil a popravdě v tom nemám úplně jasno ani teď. Ale o to mi nejde. Musím říct, že plně souhlasím se vším co píšeš. Úplně. Jedna věc mi však nesedí. Popíráš reinkarnaci a přestože podáváš dostačující důkaz, který to popírá, nesedí mi tam jedna věc a sice, víš, on Krišna řekl, že to je (reinkarnace) a já věřím víc jemu než tobě a když na vás oba zapomenu a ptám se sebe sám, tak tomu taky věřím. Nutno dodat, že třeba článek Duchovnost je super, reinkarnace nereinkarnace. No nic, jen by mě zajímalo co si o tom myslíš. Díky za výborný stránky, měj se!
Já popírám reinkarnaci v tom smyslu že existuje něco co by se reinkarnovalo. To znamená, že žádné vědomí si nemůže vzpomenout na minulý život. Lze je jej manipulativně prožít díky schopnosti člověka si představit... Ve stavu regrese je vypnutá kontrola informací... a tak člověk vizualizuje vše... a vše se jeví jako skutečné... podvědomí si trochu zařádí s obrázky... tak jako ve snu se dostane k promítačce a je z toho minulý život... přitom je to jen sen... který má stejnou hodnotu jako sny co se zdají lidem v noci... jen ta informace... že se jednalo o minulý život tu chybí... ale sen je totožný... za to přesvědčení se musí zaplatit drahé peníze. Techniky jak se uvést do polobdění a spustit spontánní snění jsou různé... A tak mohu říct, že se inkarnace děje každý den, když se vám zdá sen. Jde o inkarnování z této reality do reality snu... tak si to právě představují vyznavači reinkarnace a proto mají obavy z trestů a odměn... ráje a pekla, karmy, a bard.
Samozřejmě nemohu nic prokázat, ale vidím to spíš tak, že každý člověk má v sobě uměle vypěstovanou osobu... ta se prohlašuje za já. Mimo ní není žádná osoba... tak jako je ve snu jen jeden mozek... A pak je tu Duch svatý, který tomu věnuje pozornost. Reinkarnace pak znamená, že se Duch svatý ztotožní s tou osobou... aby mohl to co se mu v poli pozornosti odehrává prožít... a tak se chytí do pasti... honí se za pocity a oceněními... zapomněl kým skutečně je... a věří že to co vidí je skutečnost. A dokud se z toho tripu neprobere, v čemž mu brání pouze chuť si užívat... pak se mění prostředí a těla, i osoby. Ale vězení trvá. A však jedna osoba se nesetká s druhou... takže si nemohou předat zkušenosti... Duch sám je nevědomý... Smrt pak znamená jen přechod mezi dvěma dimenzemi téhož snu... tak jako se ráno probouzíte a večer usínáte... ať jste v jakékoliv realitě, vaše trápení neustává... a tak začnete snít o tom, v čem jste se minule museli omezit... neboť jen ten kdo se omezuje, tvoří svou karmu.
A tím, že se omezí pak ovládat, kázat, potřebuje peníze, slávu a moc... úctu... prostě hračky, aby ho sen vůbec bavil. A tak si každý vytvoří svou vizi toho co mu chybělo. Stačí se podívat na to co vám teď chybí... a můžete určit jaký úděl přichystáte vašemu následovníku v další inkarnaci.
K dosažení vysvobození je nutné plně uspokojit ducha... a to ne hračkami a obrázky... ne pocity, ničím co lze prožít... pak Duch přestane snít. A kolo se přetrhne. Lidé se však snaží uspokojit svůj hlad věcmi které nejsou stálé... a tak sklízejí jen neštěstí... a o to více si slibují od zítřka... jenže jich se to již týkat nebude. Jak jsem řekl to vědomí, které teď mají... bude zničeno... a nové bude vytvořeno. A tak se nikdo ničeho nedopátrá, a vždy se chytí do pasti... jen zázrakem... se najde někdo kdo zkoumá příčiny vlastního utrpení a rozpozná že žádná věc z tohoto světa, žádný stav závislý na prožívání nedokáže trvale naplnit Ducha... a tehdy vydá se do boje s vlastním vědomím já.
A tím se zničí zrozené a zjeví se nezrozené. A tehdy je dílo dokonáno. Asi mnohé zklamu tvrzením, že kdo nerealizuje teď již nikdy nerealizuje, a nikdy nevezme podíl na království... jste tu totiž proto, že někdo v minulosti selhal a vy... činíte totéž.
Mohl bych taky vymyslet teorii... třeba: Všechno oč usilujeme jsou požitky... požitky však bez těla nejdou si vychutnat... takže co se asi stane až opustíte tělo a ocitnete se v přechodovém stavu? Myslíte si že budete se cítit skvěle... podle mně, ba naopak... bohatí zchudnou, krásní se stanou obyčejnými, známí neznámými... ti pocítí změnu velikou... vše co souviselo s vaší inteligencí a tělem parapsychologickými schopnostmi... vše půjde do kytek... všechno bohatství, moudrost, talent... budete nikým... Pro Buddhu blázny a bezdomovce žádná změna... pro vás katastrofa... chtíče všemožných druhů vás budou sužovati a dožadovati se uspokojení, a vy budete prosit o další tělo abyste se od nich osvobodili. Jak dlouho však trvá ten přechodový stav? Tisíc let? Deset tisíc let? A pak až se poštěstí se narodit zase jako člověk... a mít jen 80 let na realizaci v prvé řadě upadnete do bezhlavého požitkářství jako nic... a ono se to vyvíjí... Vždyť vy už ani nevíte co byste roupama dělali... vymýšlíte různé deviace... zkoušíte kombinovat chutě, protože jedna vám už nestačí... zkoušíte cokoliv... jdete až do extrémů... místo abyste střízlivěli, tak šílíte. Bravo.
Slepý Osel

[Zpět] - [Tisk]

slepyosel@oslikuv.net
18.12. 2004