Škola Slepého Osla
Praktické články

Vnitřní hygiena [Zpět] - [Tisk]

Šankhaprakšálana
"Jeden z klíčů zdraví se nachází ve střevech. Organismus se intoxikuje systematicky a bez přerušení po celý život. Intoxikuje se jednak látkami, které do něj přicházejí zvnějšku se stravou, jež není vždy dobré kvality, ze vzduchu, který není dostatečně čistý, jednak následkem dietních chyb a konečně - a to především - produkty hnilobného kvašení zbytků potravy ve střevě při chronických poruchách trávení."
A. Bogomolec "Jak si prodloužit život?"
Jednou z hlavních příčin předčasného stárnutí, prostě stáří, je tedy nahromadění toxinů v organismu vlivem autointoxikace. Každá živá buňka produkuje toxiny, které jsou přírodou určeny k vyloučení: prostřednictvím kůže, ledvin a plic. Podstatné je udržovat tyto orgány zdravé, neboť neplní-li dokonale své funkce, organismus se pomalu, ale jistě otravuje.
Existuje však zhoubnější zdroj autointoxikace: jsou to jedy, které pronikají stěnou střeva, a tím znečišťují celý organismus. Z toho plyne zajisté význam správné výživy, ale hlavně důležitost naprosto čistého střeva. Zde čtenář pokývá hlavou a řekne: "Ano, ovšem, zácpa! Cožpak není, jak nám to hlásali odedávna, původcem velkého množství chorob, a tak snad i nepřímou příčinou skoro všech našich potíží?" Stává se však, že i ti, kteří NETRPÍ ZÁCPOU, nebo aspoň si to myslí, mají přesto, aniž to tuší, trvalý zdroj intoxikace v tlustém střevě. Každodenní vyprazdňování střev totiž nevylučuje možnost zanášení sliznice sedimenty, které se postupně usazují a nejsou NIKDY odstraněny. Vyvolávají hnilobná kvašení, jejichž toxiny se nepřetržitě šíří po celém těle a působí zhoubně. Nehledě na to, že trvalé dráždění střevní sliznice může být příčinou mnoha zhoubných nádorů nebo alespoň zdrojem bujení. Případy nádorů tlustého střeva drží rekord ve srovnání se zhoubnými nádory ostatních orgánů těla. Zkoumáme-li lokalizaci nádorů střev, konstatujeme, že podobně jako jsou zatáčky na silnici místy zvýšené nehodovosti, existují i místa zvýšeného výskytu nádorů, a jsou to právě oblasti, kde ohyb tračníku způsobuje zpomalený "průchod" obsahu, tedy v místech nejvhodnějších pro zanášení a usazování na sliznici. Dokumentuje to uvedené schéma trávicího traktu.
Lokalizace případu rakoviny (z 41 779 případů)
Zácpa je ve skutečnosti stavem, při němž tračník není dokonale čistý a zbavený všech fekálií. Někdo může tedy chodit pravidelně každý den na stolici a přesto trpí, aniž by o tom věděl, chronickou zácpou se všemi důsledky, které jsou s tím spojeny.
Švýcarský lékař dr. A. Keller sestavil ve své knize Smrt přichází ze střeva následující tabulku, ve které jsou uvedeny důsledky zácpy.
Žaludek:
Ztráty napětí (tonu) žaludku, snížení žaludku, vředy, rakoviny. (Nehledě na to, že často je příčinou zápachu z úst.)
Ledviny:
Ledvinové kameny, ledvinové koliky.
Nervový systém:
Nespavost, deprese, zvýšená dráždivost, hysterie.
Dolní končetiny:
Zánět sedacího nervu, venostáza vedoucí k tvorbě městků (varixů).
Tračník:
Hemoroidy, rakovinná bujení (viz výše).
Játra:
Jaterní městnání, žlučové kamínky, intoxikace.
Apendix:
Chronický nebo akutní zánět.
Krev:
Anémie, patologické změny složení krve (které ovlivňují VŠECHNY orgány a VŠECHNY buňky).
Podbřišek:
Různá městnání krve, chronická infekce pohlavních orgánů (dělohy, vaječníků, vejcovodů), posun dělohy.
Kůže:
Různé vyrážky.
Opravdovou tragédií této zácpy způsobené nánosy je, že neexistují pročišťovací orgány mezi sliznicí tračníku a krevním oběhem: toxiny vniknou přímo do krve a rozšíří se do celého organismu dříve než se dostanou do zmíněných vylučovacích orgánů (kůže, ledvin, plic). Jestliže takto v tračníku vylučované jedy pronikají do krve po mnoho let, jak se velmi často stává, umíme si představit, jaké způsobí škody a jaké mají důsledky na stárnutí.
Propustnost stěny tračníku je značná, a proto je mnoho léků předepisováno ve formě čípků, které tímto způsobem pronikají přímo do krve. Pokud jde o projímadla, jsou to prostředky, které by člověk neměl nikdy brát bez doporučení lékaře. Sedavý způsob života je jednou z nedůležitějších příčin zácpy. Ásany a správná výživa v mnoha případech zácpu odstraní, ale k "dekarbonizaci" tračníku to nestačí. Klystýry jsou účinným příležitostným lékem, ale sliznici nevyčistí důkladně, jejich pravidelné užívání nejenže zácpu vůbec neléčí, ale činí ji téměř neléčitelnou tím, že se roztahuje tračník a zároveň narušuje jeho peristaltika.
Zkoumejme, jak problém řeší jóga.
K pravidelnému pročištění tračníku jogíni používají metodu samovymývání - basti, o níž se jenom zmíníme. K provedení basti, které spočívá v absorbování vody konečníkem a jejím následném vypuzení, je třeba umět provést naulí, což není dostupné všem a velmi obtížně se učí. Nevýhody klyzmatu se při tomto samovymývání neprojevují, poněvadž voda je nasávána vytvořením podtlaku a střevo tedy není roztahováno.
Ideální metodou je však šankhaprakšálana. Je jednoduchá, všem dostupná, má jedinečnou účinnost; kromě toho, že důkladně čistí tračník, úplně odstraňuje usazeniny celého trávicího traktu, od žaludku až po konečník, což nedokáže ani klyzma, a dokonce ani basti. Voda, kterou vypijeme, jde do žaludku, pak je vedena pomocí jednoduchých pohybů, jež jsou dostupné všem adeptům jógy, dokonce i začátečníkům, a prochází celým střevem až k východu. Cvičení se provádí tak dlouho, dokud voda nevychází tak čirá, jako byla na počátku.
Pokud je přesně dodržena technika, nepředstavuje cvičení žádnou větší nesnáz, není spojeno s žádným nebezpečím, je doporučováno prakticky všem (výčet některých kontraindikací je uveden dále).
ŠANKHAPRAKŠÁLANA neboli VÁRISAR
znamená "gesto ulity", poněvadž voda prochází trávicí trubicí jako jednoduchou ulitou. Je to základní jógová technika. Je překvapující, že o tomto pročišfovacím cvičení nenacházíme žádnou zmínku v již tak rozsáhlé jógové literatuře vydané na Západě; nenacházíme ani nejmenší stopu technického popisu. To opět dokazuje, že jógu je nutno ještě objevovat!
Zde popisovaná technika představuje syntézu různých vyučovacích metod. Srovnávali jsme metodu Dhíréndru Brahmačárího z Dillí, výzkumného ústavu jógy v Lónavle a jógové nemocnice (u Bombaje) a konečně techniku užívanou svámím Satjánandou v Bihárské škole jógy v Monghyru.
PŘÍPRAVA
Ohřejte vodu, do níž přidáte sůl v poměru 5 až 6 gramů na litr, což představuje o trochu méně než je koncentrace fyziologického roztoku (1 neplná polévková lžíce na 1 litr vody). Voda musí být slaná, neboť v opačném případě by byla osmoticky absorbována sliznicí a vyloučena normální cestou ve formě moče a nikoli konečníkem. Zdá-li se vám příliš slaná, lze její koncentraci snížit na přijatelnější míru.
VHODNÁ DOBA
Nejvhodnější doba je ráno nalačno. Počítejte s tím, že celá očista trvá déle než hodinu, proto je k tomu vhodné nedělní ráno. Tento a ani příští den, neprovádějte žádné ásany ani násilné cviky. Vynecháte-li ásany, cvičení vám nezabere tolik času.
JAK POSTUPOVAT?
Následuje schéma celého průběhu pročišťování, vyjma pohybů nutných k zajištění průchodu vody trávicí trubicí, které budou uvedeny a popsány dále.
1. Vypijte sklenici teplé slané vody (o teplotě polévky připravené k jídlu).
2. Ihned potom proveďte předepsané cviky.
3. Vypijte další sklenici vody a proveďte sérii cviků. Střídavě pijte vodu a provádějte cvičení. Na rozdíl od vamanadhautí, kdy se voda hromadí v žaludku (což vyvolává nauseu - pocit na zvracení), během šankhaprakšálany voda přechází ihned do trávicí trubice, aniž by způsobovala zvedání žaludku.
Pokračujte střídavě v pití a cvičení, dokud nevypijete celkem šest sklenic. Pak je třeba jít na stolici. K prvnímu vyprázdnění dojde téměř okamžitě. Po normálních výkalech, tvarovaných, následuje stolice měkčí a potom tekutá (nažloutlá).
Když k vyprázdnění nedojde ihned, nebo nejpozději do pěti minut, znovu provádějte cviky, tentokrát bez pití vody, pak se vraťte na WC. Jestliže by se výjimečně ani potom nedostavil výsledek, je třeba navodit vyprázdnění pomocí klyzmatu o obsahu 1/2 litru zavedeného obvyklými prostředky (klystýr, irigátor). Je třeba, aby se vytvořil efekt sifonu (násosky); jakmile vyjde první stolice a "sifon" není přerušen, ostatní už pokračuje automaticky.
Rada: pokaždé, když jdete na WC a použijete toaletní papír, vymyjte si konečník vlažnou vodou, osušte ho a případně ho natřete olivovým (nebo jiným) olejem, abyste předešli podráždění způsobenému solí. U některých "citlivých" jedinců může toto podráždění vyvolat nepříjemné pocity, kterým však lze snadno zabránit.
Po první stolici je třeba znovu vypít sklenici teplé slané vody, provést cviky, pak jít na WC, kde pokaždé dojde k vyprázdnění. Dále střídavě provádějte: pití - cviky - WC, dokud voda nevychází tak čistá, jako byla na počátku. Podle stupně nánosu v tračníku to odpovídá vypití 10 až 14 sklenic, zřídka více.
Jestliže jste spokojen s výsledkem, to jest voda je podle vás dostatečně čistá, můžete:
- bud' přestat; v tomto případě půjdete v následující hodině ještě několikrát na toaletu - to je jediná nevýhoda;
- nebo vypít tři sklenice vlažné NESLANÉ VODY a provést vamanadhautí (viz další kapitola). To přeruší sifon a zcela vyprázdní žaludek. Jogíni tradičně provádějí vždy po šankhaprakšálaně vamanadhautí.
PŘÍČINY NEÚSPĚCHU
Jestliže po vypití například čtyř sklenic cítíte, že obsah žaludku neprochází normálně do trávicí trubice, což vyvolává pocit přeplněnosti až nevolnosti, znamená to, že hrdlo vrátníku se neotevírá tak, jak by mělo. Ještě není všechno ztraceno: zopakujte dvakrát nebo třikrát sérii cviků bez pití vody. Vymizení pocitu nevolnosti znamená, že průchod je otevřen. Jakmile se sifon vytvoří, můžete už bez problémů pokračovat v postupu. Může se však stát, že u některých osob plynová bublina vzniklá kvašením zabrání vytvoření sifonu. V tomto případě stačí rukama stlačit břicho nebo provést sarvangásanu jako doplněk ke čtyřem dále popsaným cvikům. V nejnepříznivějším případě, to jest, že by voda vůbec nevyšla ze žaludku, jsou možná dvě řešení:
- provést vamanadhautí (viz další kapitola), to je vyprázdnit žaludek tím, že podráždíme kořen jazyka třemi prsty pravé ruky vyvoláme reflex zvracení;
- nedělat nic...; voda sama vyjde ve formě moči. PO CVIČENÍ je třeba si odpočinout a vyhnout se podchlazení.
PRVNÍ JÍDLO
Po šankhaprakšálaně je třeba BEZPODMÍNEČNĚ dodržovat následující pokyny:
Jíst nejdříve půl hodiny po cvičení a NEJPOZDĚJI jednu hodinu po skončení. Je výslovně zakázáno nechat trávicí trubici prázdnou déle než hodinu.
První jídlo má obsahovat:
BÍLOU rýži (tedy ne rýži přírodní, jejíž buničina by dráždila střevní sliznici) vařenou ve vodě až rozvařenou: vařená rýže se má v ústech rozplývat. Může se podávat s tomatovou omáčkou, trochu osolenou, ale bez pepře. Lze ji doplnit dobře uvařenou čočkou nebo karotkou. Současně s rýží musíte sníst alespoň 4 dkg másla. Můžete je bud' nechat rozpustit na rýži, anebo sníst po lžičkách. V Indii se používá jedině "ghí" (rozpuštěné a pročištěné máslo), které se vmíchá do rýže. Rýži lze nahradit pšeničnou nebo ovesnou kaší či těstovinami (makaróny, špagety) posypanými strouhaným sýrem.
DŮLEŽITÉ
Rýže se nesmí vařit v mléce. 24 hodin po šankhprakšálaně není dovoleno pít mléko ani jíst jogurt. Kromě toho během těchto 24 hodin jsou zakázány kyselé pokrmy a nápoje (je to jeden z důvodů, proč je zakázán jogurt), ovoce a syrová zelenina. Chléb je dovolen při druhém jídle, které následuje po cvičení. Je možné jíst všechny tvrdé a polotvrdé sýry, jako například eidam, ale jsou zakázány tvaroh a kvašené sýry, jako např. camembert.
Po 24 hodinách se můžete vrátit ke svému normálnímu stravovacímu režimu, vyvarujte se však nadměrného množství masa.
NÁPOJE
Následkem požití slané vody se část tekutin vašeho organismu osmózou dostane do trávicí trubice. To je součástí pročišťovacího procesu. Po tomto cvičení je tedy normální pociťovat velkou žízeň. Před prvním jídlem nepijte žádnou tekutinu ani čistou vodu, jinak byste sifon nepřerušili a pokračovali byste v chození na toaletu. Naopak, během prvního jídla a po něm můžete pít vodu nebo lehké odvary (např. kombinace lipového květu a máty), minerální vodu bez nebo jen s malým obsahem kysličníku uhličitého. Není snad třeba ani dodávat, že alkohol, který neradíme ani v běžném životě, je během 24 hodin, které následují po cvičení, přísně zakázán.
Nikoho nepřekvapí, že se stolice objeví až po 24 nebo 36 hodinách. První stolice bude zlatožlutá a bez zápachu jako u dítěte.
Toto cvičení se má provádět nejméně dvakrát za rok. Průměrná frekvence bude čtyřikrát do roka, při změně ročních období. Ti, kteří chtějí být důkladní, mohou cvičení provádět jedenkrát za měsíc. Dhíréndra Brahmačárí radí dokonce každé dva týdny. Záleží tu na chuti a odvaze každého jednotlivce. Toto cvičení opravdu není nepříjemné, i když známe příjemnější formu zábavy. Nenechme se ovlivňovat popisem: nejméně příjemné je pít slanou vodu, zbytek už nic není. Nicméně, pro labužníky navrhujeme připravit lehký bujón z pórku nebo jiné zeleniny, který jistě bude chutnější než teplá slaná voda. Jeden adept se nám dokonce svěřil, že používá polévkové kostky. Lidé trpící zácpou mohou provádět šankhaprakšálanu každý týden, ale pouze se šesti sklenicemi vody. V tomto případě celý cyklus potrvá asi půl hodiny. Je to nejlepší způsob, jak regenerovat střeva: neroztahuje stěny tračníku.
BLAHODÁRNÉ ÚČINKY
Prvořadý účinek se týká vylučování: dojde k úplnému odstranění usazenin, které pokrývají sliznici tlustého střeva. Je ohromující, do jaké míry může být střevo zaneseno.
Lidé, kteří se domnívali, že nemají zácpu, i když téměř každý den chodí na stolici, s překvapením nalezli ve vyloučených hmotách třešňovou pecku spolknutou před několika měsíci! Co k tomu dodat? Pacienti jógové nemocnice v Lónavle, kteří jsou léčeni jógou pod vedením lékařů, žasnou, když zjistí, čím vším mohou být střeva pokryta v průběhu měsíců, a natož pak roků. Je neuvěřitelné, že lidé mohou nosit ve svých útrobách tolik odpadů! Překvapuje vás, že se celý organismus v pravém slova smyslu intoxikuje takto vylučovanými jedy? Nepovažujte tato slova za příliš silná! Je-li málo lákavé připomínat si takovou situaci, je ještě méně lákavé se v ní nacházet. Provádějte tedy šankhaprakšálanu a zbavujte se všech nánosů, které znečišťují vaši trávicí trubici. Blahodárné účinky se neobjeví ze dne na den; její bezprostřední výsledky nejsou závratné. Ale brzy se projeví svěžestí dechu, lepším spánkem, vymizením vyrážky na tváři a po těle. Když si zvolíte hypotoxickou stravu, tedy bez přemíry masa, dojde k vymizení tělesného pachu, který někdy bývá velmi silný. Pot bude bez zápachu, pleť se pročistí.
Toto cvičení není pouze negativní, čistě "vylučovací": je rovněž tonizující. Stimuluje játra - to se projeví na barvě první stolice - a ostatní žlázy náležející k trávicímu systému, především slinivku břišní. Lékaři v Lónavle s úspěchem léčili některé případy začínající cukrovky praktikováním šankhaprakšálany každé dva dny po dobu dvou měsíců; bylo to spojeno s vhodnou stravou a prováděním pránájámy a jiných jógových technik.
Zdá se, že Langerhansovy ostrůvky, umístěné ve slinivce břišní, vlivem celkové stimulace této žlázy vylučují více inzulínu. Pročištění trávicí trubice má za následek správný metabolismus, a to způsobuje, že hubení se spravují a hubnou ti, kteří mají kila navíc.
KONTRAINDIKACE
Kontraindikací není mnoho.
Lidé, kteří mají žaludeční vřed, si samozřejmě musí šankhaprakšálanu odříci a počkat na uzdravení, než se jí podrobí. Totéž platí o lidech, kteří mají akutní onemocnění trávicího traktu, jako např. úplavici, průjem, akutní zánět tlustého střeva - kolitidu (chronickou kolitidu lze naopak tímto cvičením, prováděným mimo kritická období, zlepšit), akutní zánět slepého střeva, a tím spíše o lidech s vážným onemocněním, jako např. tuberkulózou střev a rakovinou.
Tyto kontraindikace však nejsou absolutní. Znám alespoň jeden příklad šankhaprakšálanou radikálně vyléčené úplavice, kterou pacient předtím marně léčil několik měsíců. Tato technika by mohla být zajímavá i pro naši medicínu.
Toto cvičení je velmi účinným doplňkem léčby oxyuriázy (roupů). Tím, že se celý obsah střeva vyprázdní, červi i vajíčka vyjdou ven. Vzhledem k velkému množství klků ve střevech však některá vajíčka zůstanou ve střevě zachycena, proto šankhaprakšálana léčbu úplně nahradit nemůže.
PRO INFORMACI
V třítýdenní léčbě integrálního omlazování metodou kájakalpa se šankhaprakšálana provádí denně. Během prvních tří dnů se používá čistá slaná voda. Potom se šankhaprakšálana provádí s odvary různých zelenin (cibule, pórek, abychom jmenovali pouze druhy, které rostou u nás), aby se organismu znovu dodaly minerální látky. Některé rostliny se používají pro stimulaci celkového pročišťovacího procesu organismu. Čtenář pochopí, že pro trávicí trakt je to zatěžkávací zkouška, a že je proto nezbytný trvalý dohled odborníka.
K tomu, aby voda prošla celou trávicí trubicí, stačí provést následující čtyři cviky. Každý cvik se musí opakovat čtyřikrát střídavě na každou stranu, a to v dosti rychlém rytmu: CELÁ série netrvá déle než jednu minutu.
PRVNÍ CVIK
Výchozí postavení. Mírný stoj rozkročný, chodidla asi 30 cm od sebe, prsty rukou jsou propletené, dlaně otočené nahoru. Narovnejte záda, dýchejte normálně. Aniž byste otočili hrudník, ukloňte se nejdříve doleva, nezastavujte se v konečné poloze, znovu se vzpřimte a hned se ukloňte na druhou stranu. Tento cvik opakujte čtyřikrát, to je osm úklonů střídavě vlevo a vpravo, což potrvá CELKOVĚ asi 10 sekund. Tyto pohyby otevřou vrátník a při každém úklonu část vody vyjde ze žaludku směrem ke dvanácterníku a tenkému střevu.
DRUHÝ CVIK
Tento cvik způsobuje postup vody v tenkém střevě. Výchozí postavení je stejné, tedy mírný stoj rozkročný; upažte a pokrčte levou až se ukazovák a palec dotknou pravé klíční kosti. Pak proveďte rotaci trupu a protáhněte pravou paži co nejdále dozadu; díváte se na konce prstů. Nezastavujte se, ale vraťte se hned do výchozího postavení a pak proveďte pohyb na opačnou stranu. Tento cvik opakujte čtyřikrát, tj. osm pohybů střídavě vpravo a vlevo. Celková doba trvání 10 sekund.
TŘETÍ CVIK
V tenkém střevě bude voda postupovat při dalším cviku. Proveďte variantu kobry podle obrázku. Země se dotýkají pouze prsty nohou a dlaně, stehna tudíž zůstávají nad podložkou. Chodidla jsou od sebe vzdálena asi 30 cm (důležité). Když zaujmete tuto polohu, otočte hlavu, ramena a trup tak, abyste viděli opačnou patu (při otáčení vpravo se tedy díváte na levou patu). Nezastavujte se, vraťte se hned do výchozího postavení a zopakujte na druhou stranu. Tento cvik opakujte čtyřikrát, tj. osm otočení střídavě vpravo a vlevo. Celková doba trvání 10 až 15 sekund.
ČTVRTÝ CVIK
Voda, která postoupila až na konec tenkého střeva, je dále vedena tračníkem při posledním, čtvrtém cviku. Třebaže je nejsložitější ze série, je dostupný všem cvičencům, s výjimkou osob, které mají potíže s koleny nebo meniskem
Tyto osoby použijí variantu popsanou na závěr. Výchozí postavení: dřep, chodidla vzdálena asi 30 cm, paty jsou vytočeny vně, takže jsou pod stehny a nikoli pod hýžděmi; ruce jsou položeny na kolenou, vzdálených od sebe asi 50 cm.
Otočte trup vpravo a klekněte si na levé koleno, před pravé chodidlo. Dlaně střídavě stlačují pravé stehno k levé straně a levé k pravé straně tak, aby stehna stlačovala po/ovinu břicha, a tím i tračník. Dívejte se vzad, abyste zesílili torzi trupu a stlačovali břicho.
Zatímco v předchozích cvičeních nezáleželo mnoho na tom, zda začnete na levou nebo na pravou stranu - pro toto cvičení je vhodnější stlačit nejdříve pravou stranu břicha, a tím především vzestupný tračník
Obrázek C ukazuje pohyb provedený na druhou stranu. Jako všechny předchozí, i tento cvik se provádí čtyřikrát, tj. osm pohybů střídavě vpravo a vlevo. Celková doba trvání: i5 sekund.
VARIANTA ČTVRTÉHO CVIKU
Jestliže čtvrtý cvik není proveditelný, můžete dosáhnout podobného výsledky pomocí varianty používané v jógové nemocnici v Lónavle. Viděl jsem tam nemocné, kteří snadno zvládli šankhaprakšálanu, i když před tím jógu nikdy nedělali. Tento pohyb je odvozen z ardhamatsjéndrásany. Podívejte se pozorně na obrázek všimněte si, že noha je prostě umístěna u vnitřní strany stehna a nikoli na vnější, jako je tomu v přípravné poloze pro ardhamatsjéndrásanu. Rameno se nedotahuje co nejblíže ke kolenu pokrčen nohy, naopak trup je mírně nakloněn vzad. Paže opřená o pokrčené koleno slouží jako páka k torzi páteře a k přitlačování stehna proti podbřišku.
Na rozdíl od ardhamatsjéndrásany toto cvičení má stlačovat pouze podbřišek, a proto se skrčená noha nesmí dotýkat žeber. Než začnete provádět šankhaprakšálanu, naučte se jeden cvik po druhém. Je to záležitost několika minut, neboť složitost je pouze zdánlivá. Neváhejte a... mnoho zdaru v pročišťování!
PŘEHLED CELÉHO POSTUPU
1. Vypít sklenici teplé vody osolené v poměru jedna neplná polévková lžíce na litr vody.
2. Provést celý cyklus popsaných cviků.
3. Vypít druhou sklenici a celý cyklus opakovat.
4. Takto pokračovat až po šestou sklenici.
5. Jít na WC a čekat na první vyprázdnění. Když se tak nestane do 5 minut, zopakovat cyklus cvičení bez pití vody. Jestliže se opět nedostaví výsledek, pak malý klystýr vyvolá střevní peristaltiku a navodí sifon.
6. Znovu vypít jednu sklenici, provést cvičení a vrátit se na WC.
7. Takto pokračovat ve střídání: voda - cvičení - WC až do uspokojivého výsledku. Jogíni pokračují, dokud voda nevychází tak čistá, jako byla na začátku.
8. Nakonec - nepovinně, vypít znovu dvě sklenice teplé vody, tentokrát bez soli, provést vamanadhautí, které odstraní všechnu vodu ze žaludku. Vamanadhautí vyprázdní žaludek, povzbudí játra, žlučník a slezinu a přeruší sifon. Pokud neprovedete vamanadhautí, nevzdalujte se po dobu jedné hodiny od WC.
9. Počkat alespoň půl hodiny než začnete jíst, ale v žádném případě nečekat s jídlem déle než jednu hodinu.
10. Pít až po prvém jídle, ne dříve.
***
Vamanadhautí
Na Západě se často projevuje určitá obava z jógových postupů vnitřního pročišťování, hraničící až s odporem. Výjimkou je snad jen nétí očista nosu.
Je to škoda, neboť tyto pročišťovací postupy tvoří nedílnou součást jógy. Zasluhují, aby byly více praktikovány, tím spíše, že ve skutečnosti nejsou tak strašné, jak by se z jejich popisu dalo předpokládat. Například o vamanadhautí, spočívajícím v naplnění žaludku vodou a jejím následném vypuzení, mi jednou někdo tvrdil: "Kdybych udělal toto dhautí, byl bych z toho týden nemocen, jako pokaždé, když mám zkažený žaludek!"
Jak chybný názor! Ve skutečnosti nelze srovnávat zvracení z nevolnosti a záměrné zvracení vody, aniž by nám bylo špatně. V prvním případě člověk zvrací, protože je mu špatně a nemůže trávit; zvracení samo o sobě je úlevou.
Proto až do konce této kapitoly se zbavte svých předsudků; můžete se k nim vrátit znovu po přečtení, pokud ovšem neusoudíte, že jsou neopodstatněné!
ETYMOLOGIE
vamana = zvracení, vrhnutí
dhautí = očista, pročišťování
Vamanadhautí tedy znamená "očista zvracením". Toto pročišťovací cvičení je někdy nazýváno "kuňdžala" neboli "gesto slona".
V pojednání Bhaktiságaragrantha se o tomto dhautí říká: "To, co je známo jako gesto slona, činí tělo imunním proti všem nemocem. Spočívá v naplnění žaludku vodou a jejím následném vyzvracení. Slon, který svým chobotem nasává vodu z řeky a chobotem ji také vypouští, si tak chrání své tělo přede všemi chorobami, a zrovna tak i člověk si může takto uchovat zdravé tělo. Stejně jako nádoba se čistí vodou, tak i my můžeme promývat žaludek teplou vodou." (Aštangajógavarnanda.)
Během pití vody stehna stlačují tračník, ale nikoli žaludek, který musí zůstat uvolněn.
Pak třemi prsty pravé ruky podráždíte nenásilně zadní část hrdla. Voda se snadno vyzvrátí, pokud je žaludek zcela naplněn. Levá ruka stlačuje žaludek a zvedá ho, aby se nabudil sifon. Vykulaťte záda a předkloňte se.
TECHNIKA
Ohřejte dva litry vody na teplotu mírně vyšší než je teplota těla - popřípadě přidejte lžičku soli a lžičku jedlé sody, aby očista byla ještě účinnější.
Poloha pro pití:
Správná poloha je poloha v dřepu; kolena od sebe, aby nestlačovala žaludek. Vypijte najednou slanou vodu až po naplnění žaludku. Je třeba vypít minimálně jeden litr vody, pokud možno dokonce litr a půl. Jestliže je vám slaná voda odporná, můžete případně pít čistou vodu. Pokud to vyvolává pocit zvracení, tím lépe!
Až vypijete co možná nejvíce vody, narovnejte se.
"Vrtění"
Před vrhnutím nechte vodu chvíli v žaludku a proveďte deset až dvacetkrát uddíjána bandhu. To vyvolá jiným způsobem nedosažitelnou vnitřní "očistu" předcházející hlavní fázi: vrhnutí.
VRHNUTÍ
Poloha: K tomu, abychom vodu vyzvrátili, je třeba respektovat určit velmi přesné pokyny. Nikdy nezkoušejte zvracet ve vzpřímené poloze.
Postupujte takto:
- dejte paty k sobě a...
- předkloňte se do pravého úhlu, jinak řečeno: trup do vodorovné polohy;
- před vyzvrácením vody levou ruku přitlačte do prohlubně žaludky a přitom trochu vtáhněte břicho jako při uddíjána bandze. Tento tlak ruky činí vyprázdnění snadnějším a úplnějším, neboť způsobuje již stoupání vody v žaludku až do místa, kde ústí jícen, což nabudí sifon Tímto způsobem bude vyprazdňování probíhat s menší námaho a menším počtem "pumpování", protože množství vyzvrácené vody bude pokaždé větší;
- spojte ukazovák, prostředník a prsteník levé ruky (ostříhejte si nehty na krátko, abyste si neporanili hrdlo; pokud dámy nechtějí obětovat nehty, ovážou si prsty sterilní gázou);
- otevřte ústa a vložte tři prsty co možná nejdále do zadní části hrdla. Tlak na kořen jazyka poblíž čípku obvykle stačí k vyvolání dávivého reflexu. Pokud ne, bude třeba se dotknout samotného čípku; podražděte zadní část hrdla a v duchu si představte zvracení. Ze začátku bude voda vycházet v malých proudech, ale po dvou třech pokusech bude při každé kontrakci vycházet větší množství;
- jestliže stáhnete svaly podbřišku, a tím vyvinete tlak odspodu nahoru na žaludek, zvracení vám půjde snadněji.
Mezi dvěma "zapumpováními" si trochu odpočiňte, klidně dýchejte, otřete si prsty a obličej.
Bezpochyby vás bude zajímat, jak vypadá vyzvrácená voda; konstatujete, že se zpěnila a zežloutla. Pokračujte tak dlouho, dokud voda bude vycházet. Při posledních zapumpováních v hrdle pocítíte hořkost což znamená, že byl vyzvrácen přebytek žluče a že jste dokončili správnou "očistu zvracením". Pak si můžete vzít poslední sklenici vody pi konečné vypláchnutí.
A to je vše!
Odpočiňte si několik minut než přistoupíte ke cvičení ásan. Půl hodiny nejezte.
KDY JE PROVÁDĚT?
Vamanadhautí se provádí nalačno a nejvhodnější dobou je ráno; přesto se v některých případech provádí s plným žaludkem. Stává se, že při rodinných či společenských povinnostech se účastníme příliš bohatých hostin nebo nás zdvořilost nutí, abychom jedli a pili více - mnohem více - než by bylo třeba. Po návratu domů riskujeme, že nás čeká špatná noc, plná nočních můr, že budeme špatně trávit, ráno mít kocovinu a že nebudeme schopni žádné seriózní práce. Nadměrné množství stravy způsobuje kvašení a poruchu celého trávicího systému. Jako řešení použijeme vamanadhautí, aby se tento přebytek odstranil co možná nejrychleji a nejúplněji. Je to nejmoudřejší rozhodnutí.
A JESTLIŽE NEZVRACÍME NIC NEBO PŘILIŠ MÁLO?
Co se stane, když někdo nezvrací snadno a voda zůstává v žaludku? Buďte bez obav: vyloučí se sama přirozenou cestou! Vytrvejte: s trochou praxe se vám to bude dařit čím dál tím lépe, s menším úsilím a bez nejmenší bolesti. Brzy se tohoto cvičení přestanete bát.
FREKVENCE
Někteří jogíni provádějí vamanadhautí každý den, ale na Západě se to nedoporučuje. Ve škole Dhíréndry Brahmačárí je noví žáci provádějí každý den po dobu 45 dní, pak stejnou dobu každý druhý den a tak dále až postupně dojdou k jednomu pročištění za týden, což při vyváženém způsobu výživy plně dostačuje. Na Západě můžeme tento rytmus přijmout hned od začátku.
KONTRAINDIKACE
Vamanadhautí nebudou provádět lidé s poruchami žaludku nebo trávicí trubice (vřed, rakovina atd.), ani lidé se srdečními chorobami nebo výraznou hypertenzí.
PROČ JE TŘEBA PROČIŠŤOVAT ŽALUDEK?
Předpokládáme-li, že příroda čistí žaludek automaticky, a že ho není třeba vůbec potřeba pročišťovat, jsme na omylu! Proč si čistíme zuby? I žaludek musí být pravidelně vymýván, nikoli z pouhé péče o čistotu, ale pro mnoho jiných důvodů a především kvůli jeho sliznici.
Prohlédněte si jazyk: je potažen? Jestliže ano, je velmi pravděpodobné, že tomu tak bude i u stěny žaludku. Slizovité hleny, které činí sliznici lepkavou, pokrývají milióny žláz vylučujících žaludeční šťávy a brání tak jejich činnosti; trávení nebude moci probíhat dokonale. Výměna látek bude tím lepší, čím čistší budou stěny žaludku.
Kromě toho, náš nepříjemný zvyk jíst příliš rychle, hltat - tachyfagie, řečeno vědecky - činí potřebu mít žaludek "v plné formě", aby trávení mohlo probíhat v přijatelných podmínkách, tím naléhavější.
"Bude-li můj žaludek trávit lépe, nebudu tloustnout?" Nadbytečný tuk si však vyrábíte právě vinou nesprávné látkové výměny a nikoli proto, že váš žaludek tráví příliš dobře! Jestliže je váš trávicí systém v dokonalém stavu, jestliže se správně stravujete, bez nadměrného množství potravy, které způsobuje tloustnutí (tuky, cukry, alkohol), a jestliže dýcháte normálně, zůstane vaše váha stabilní - tato stabilita je ostatně známkou zdraví a biologické rovnováhy.
Normální žaludek a Roztažený žaludek
Snížená část žaludku se nikdy nevyprázdní. Strávené zbytky tam kvasí, stanou se kyselými a při dalším jídle se promíchají s čerstvou stravou.
Na druhé straně je nezbytné pravidelně odstraňovat zbytky ze žaludku, jehož kapsovitý tvar každý zná z knih o anatomii. U mnoha civilizovaných osob spodní část žaludku není zcela normální. Mají žaludek deformovaný, roztažený přemírou stravy (zejména ti, kteří jedí mnoho polévky). Tatáž deformace se může vyskytnout dokonce i u některých vegetariánů, kteří konzumují příliš mnoho zeleniny. Následkem toho se žaludek nikdy zcela nevyprázdní a stále v něm zůstávají zbytky, jejichž změny vyvolávají překyselení a pálení žáhy. Při dalším jídle se tyto zbytky promíchají s čerstvou stravou, což nepříjemně ovlivňuje trávicí proces a končí podrážděním žaludeční a střevní sliznice. Jógová cvičení samotná tuto situaci pomáhají korigovat díky některým ásanám, zejména obráceným polohám. Jejich účinky je však třeba doplnit radikálním a jedinečným prostředkem, jakým je gesto slona. Všechny zbytky se vyloučí a žaludek se zcela pročistí. Zkušenosti dokázaly, že tím zdraví velmi získá.
DALŠÍ BLAHODÁRNÉ ÚČINKY
Jak prokázala moderní chirurgie, je docela možné být relativně zdráv i po odnětí žaludku. Ale pokud máme žaludek, musí být udržován v dokonalém stavu; tím spíše, že musí snášet nefyziologické situace neustále narušující trávicí činnost - jak je tomu u všech osob, jejichž žaludek je roztažený a snížený.
Vamanadhautí působí příznivě při nadýmání, dyspepsii, pálení žáhy a překyselení žaludku. Moderní medicína to pochopila: provádí rovněž výplachy žaludku, ale prostřednictvím sondy (což je samozřejmě prováděno u hospitalizovaných osob); v ostatních případech je však nejlepší metodou vamanadhautí. Vlivem uddíjána bandhy je voda v žaludku, určená k vymývání, vystřikována silou všemi směry, a dokonce postřikuje jeho horní část, zatímco při použití sondy se proplachují především spodní a střední části žaludku. Navíc použití sondy nevyvolává mohutné reflexní reakce popsané dále. Kromě toho, vamanadhautí nedráždí jícen tak jako gumové sondy, nevyžaduje žádné přístrojové vybavení ani pomoc jiné osoby. Provádí se doma, kdy se vám zachce.
PŮSOBENÍ NA SVALY
Reflex zvracení je vyvoláván centrem umístěným v prodloužené míše u kořene mozku, ale obsah žaludku je vypuzován díky mohutným kontrakcím bránice, jakož i dalších svalů břišního lisu, které jsou tak posilovány.
ÚČINKY NA OBEZITU
Je paradoxní, že lepší zpracování potravy, jako důsledek vamanadhautí, zabraňuje tvoření tukové tkáně (viz výše).
PŮSOBENÍ NA JÁTRA, STŘEVA, LEDVINY ATD.
Mohutná kontrakce bránice působí přímo a mechanicky na játra, ale vamanadhautí také reflexně reguluje funkce jater. Rovněž střeva jsou stimulována (také reflexně) a i ledviny se podílejí na všeobecné aktivaci, z čehož plyne zvýšené vylučování moči. Také srdce a plíce, třebaže jsou umístěny výše, mají prospěch z kontrakce bránice, která je tonizuje. Ostatně i některým kardiakům by tato mohutná činnost bránice mohla být prospěšná (viz však Kontraindikace).
ZÁVĚR
Nevěřte své přirozené - a pochopitelné - averzi vůči vamanadhautí při němž se vám vybavují nepříjemné vzpomínky na zažívací poruchy Provádějte je každý týden, váš žaludek vám za to bude vděčný; vynahradí vám to zlepšeným a snadnějším trávením, nemluvě o všech ostatních hygienických výhodách, které jsme podrobně popsali výše.
***
Dantadhautí
Kulturní člověk si myslí, že pro svou zubní hygienu dělá maximum, když si ráno a večer vyčistí zuby zubní pastou a dvakrát do roka zajde k zubaři. Má skutečně pravdu?
Dříve než odpovíme, vyslechněme Are Waerlanda, slavného švédského dietologa, který pobýval na počátku století v severním Švédsku mezi statnými rolníky a dřevorubci žijícími ve vesnicích izolovaných od ostatního světa. Tito lidé vedli život, který můžeme hodnotit jako "primitivní" a neznali žádný komfort a luxus města; těžce pracovali na polích a v lese. Na Are Waerlanda zapůsobil jejich překvapivě dobrý zdravotní stav. I ti, kterým bylo přes 80 a 90 let, si udrželi pevné a pružné tělo, měli jasné oči, červené tváře a husté vlasy. Nejvíce ho překvapilo, že jejich chrup byl bez jediného kazu.
Jeden statný devadesátník, sedící na kmeni stromu před svým obydlím, mu jednoho dne vyprávěl příběh svého bratra Antona, který se vrátil na statek po 10 letech prožitých v Narviku. Během dlouhých zimních večerů jim u plápolajícího ohně vyprávěl o zázracích města; celá rodina ho v tichosti a s obdivem poslouchala.
Jednoho dne matka spatřila Antona, jak pobíhal sem a tam po stáji, přitom se šklebil a komicky rozhazoval rukama. Zavolala otce a oba se ho znepokojeně vyptávali, co se děje. Odpověděl jim se slzami v očích: "Bolí mě zuby!" Otec i matka propukli ve smích: "Zuby nemohou bolet! Zuby jsou jako kaménky a ty nemůže nic bolet!" "A to bylo naše první setkání s bolestmi zubů," uzavřel starý muž. "Před tím jsme o nich nikdy neslyšeli."
Vše se změnilo od toho dne, kdy se páni z vlády ve Stockholmu dozvěděli o primitivním způsobu života těchto vesnic ztracených uprostřed lesů, odříznutých od okolního světa, a rozhodli se tam vybudovat cesty.
Když byly postaveny, jako prvý se ve vsi usídlil obchodník a na těžkých vozech zdaleka dovezl bílý cukr, čokoládu, tabák, cigarety, likéry atd. Pak se tam usadil pekař a před zcela ohromenými vesničany vyndaval z pece chléb bílý jako sníh (pokrývající v zimě jedle) a pečivo, až se labužnicky olizovali. Brzy ho následovala zdravotní sestra s lékárničkou; o několik let později se zařídil zubař se svými kleštěmi, vrtačkami a bílým pláštěm. Po padesáti letech, kolem roku 1950, když se Are Waerland vrátil do vesnice, mnoho dívek mladších dvaceti let mělo již umělý chrup.
Dovolte mi, abych přidal jednu vzpomínku z mládí. Ve škole malého provinčního městečka, navštěvovaného jak chlapci z města, tak syny farmářů, jsem měl jednoho přítele, Petra, veselou kopu, se kterým jsme se navyváděli takových kousků, že kdyby o nich naše mámy věděly, třásly by se strachy. Jedna věc se mi u Petra zdála záhadná, nepochopitelná: jeho upřímný smích odhaloval zuby tak bílé, že jsem mu je záviděl, a přesto neznal kartáček na zuby, zatímco moje matka striktně bděla nad tím, abych si čistil zuby dvakrát denně. A Petrovy zuby zůstávaly bílé navzdory černému a tvrdému chlebu, s nímž se jeho krásné zuby potýkaly v poledne v jídelně, tomu chlebu, který jeho matka pekla každý týden z mouky, kterou otec přivážel ze starého vodního mlýna na rozvrzaném trakaři. Zdálo se mi nespravedlivé, že Petra nikdy nebolely zuby, i když se o ně nestaral, zatímco můj otec mne již několikrát dotáhl k zubaři bez ohledu na můj pláč a mé protesty.
Co měli tedy společného švédští venkované a můj přítel Petr! Chléb! Švédští venkované se živili chlebem, který pekli na statku dvakrát nebo třikrát do roka ve velkém množství. Zhotovovali bochníčky silné dva centimetry s otvorem uprostřed, aby je mohli navlékat na dlouhé dřevěné tyče a nechat je sušit v kuchyni. Po několika týdnech bochníčky ztvrdly a byly jako kámen. Aby se rozlomily, bylo třeba je uchopit oběma rukama a vší silou s nimi udeřit o železnou tyč zatlučenou v ohništi. Are Waerland tvrdí, že ještě nikdy nejedl tak chutný chléb. Spolu s máslem a domácím sýrem tvořil kompletní jídlo, které způsobovalo značné slinění, ale vyžadovalo pevný chrup a svalnaté čelisti, aby se mohl požít.
A to je základ zubní hygieny: jíst tvrdé pokrmy, které nutí k žvýkání, dávají zubům možnost pracovat a masírují dásně.
To je také důvod, proč moderní strava - složená z měkkých a vařených pokrmů, jejichž zpracování se zuby neúčastní - způsobuje degeneraci našeho chrupu. Už nežijeme na vesnici, ale kdo nám brání v tom, abychom konzumovali tvrdý celozrnný kvašený chléb, který odolává noži i zubům? Tento chutný chléb budete jíst s radostí a vaše zuby zároveň dostanou svou každodenní dávku gymnastiky. Dobře rozžvýkaný a prosliněný chléb budete snadno trávit. Jezte tedy černý a tvrdý chléb, chroupejte karotku: ušetří vám to hodně návštěv u zubaře.
Jestlipak víte, že vaše zuby a kůže žraloka mají stejný základ? To však není důvodem, proč se k ošetřování zubů doporučuje mořská sůl! I když sůl není čistícím prostředkem, dobře čistí a díky svým osmotickým a hygroskopickým vlastnostem podporuje prokrvení dásní. Sůl rovněž aktivuje slinění; slina je nejlepší aseptický prostředek ústní dutiny. Masáž a mořská sůl oddělují odumřelé buňky od sliznice, nánosy na zubech jsou odstraňovány. Mořská sůl rozpouští zubní kámen, brání jeho usazování, uchovává nebo obnovuje normální fyziologickou rovnováhu úst. Zdravé dásně jsou zárukou zdravých zubů. Po několika dnech jsou zanícené, měkké a krvácející dásně opět růžové a pevné, vrátí se ke krčkům a dobře drží zuby, kterým hrozilo obnažení.
ČEMU SE VYHNOUT...
K tomu, abychom si udrželi zdravé zuby, je třeba mimo jiné respektovat následující pravidla:
1. Pozor na cukr! Jeden švýcarský specialista tvrdil, že "bez cukru není kazu". Cukr tím, že modifikuje chemismus ústní dutiny, podporuje kazivost zubů: dále už nemusíme hledat původ děsivé degenerace chrupu našich dětí. Nezřídka vidíme i u malých dětí již pokročilé a četné zubní kazy. Zvlášť škodlivé jsou lepkavé bonbóny, protože cukr zůstává dlouho v kontaktu se zuby. Když sníte sladký zákusek, pečlivě si vypláchněte ústa čistou vodou.
2. Ušetřte zuby příliš kontrastních teplot, jako je například pití horké kávy po zmrzlině; může to poškodit sklovinu a způsobit její popraskání.
A CO DĚLAT...
1. Svítí-li slunce, poskytněte sluneční paprsky nejen pleti, ale široce otevřte ústa, rty co nejdál od sebe, abyste mohli odhalit dásně a nechte sluneční paprsky proniknout do celých úst; ultrafialové paprsky prostupují sklovinou a do hloubky pročišťují tkáně, aniž by je dráždily. Zakloňte hlavu a ozařujte zadní část hrdla: opájejte se sluncem!
2. Když si během dne vzpomenete, přitiskněte špičáky dolní čelisti proti špičákům horní čelisti, přičemž dolní řezáky zůstanou trochu vzdálené od horních, a stiskněte žvýkací svaly. Pak svírejte a uvolňujte silou čelisti: tím zuby rytmicky zapadají do zubního lůžka. Takto masírujeme tkáň do hloubky, což doplňuje masáž dásní a stimuluje prokrvení dokonce až uvnitř zubů, které mají jemnou, ale důležitou sít krevních cév. Toto cvičení opakujte několikrát denně. Jedna nebo dvě minuty každého cvičení zajistí výborné prokrvení celého chrupu a napomůže udržet jej v dokonalém stavu. Není to pro vás časová ztráta a může se provádět kdekoliv, dokonce i při řízení auta!
Chcete-li si toto vytisknout zkopírujte celý obsah této stránky do wordu, abyste to měli i s obrázky a pak to ukažte mladým lidem, páč co druhý člověk má dnes na pleti nějakou tu vyrášku... výjimku tvoří snad jen občané snědší pleti. Kdysi jsem si myslel že, geny se během života nemění, ale pak jsem viděl děti jedné gymnastky a byly zakrnělé... takže bacha na to abyste nemuseli za své chyb platit i na svých dětech. Hromadná degenrace bílé rasy díky prodeji lacinných a rychlých potravin si vybere brzy daň. Pokud chcete mít děti... párujte se s divochy... s těmi co mají geny ještě nepoškozené civilizačním pokrokovým pohodlím. Jinak brzy půjde největší část vašich daní na zdravotnictví... A nezapomeňte, že to co dobře chutná... vás nutí jíst ve velkém množství! Snad vám to bude k užitku... a nesejdete se tak brzy se svým sousedem v poradně pro alergiky.
Slepý Osel

[Zpět] - [Tisk]

slepyosel@oslikuv.net
24.09. 2004