Živé slovo mesiáše 
Obyčejná Nula (http://www.oslikuv.net/mesias) 3. - 6. měsíc 2003

OTÁZKY A ODPOVĚDI
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Otázka č.009 - 011  13.04. 2003
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------

Otázka: Nedávno jsem četl evangelium sv.Tomáše, které popírá mnoho toho co zůstalo v Bibli, ale sedí to s tím co tady říkáš. Můžeš to nějak okomentovat? 

Odpověď: Všemu co bylo praveno, mnozí nesrozuměli. A protož pošli mi jej ať prověřím jej, a uvidíme co se dá dělat. 

1. Kdo najde výklad těchto výroků, neokusí smrti. 

To zní opravdově, uvidíme co bude dál. Najít výklad není tak snadné jako najít výroky :-). Bible a vědění učiní někoho svatým a někoho hříšným, ale ten kdo našel výroky bude postaven mimo tento soud a neokusí smrti. 

2. Člověk který hledá, ať nepřestává hledat. Když najde, bude otřesen, bude se divit a stane se pánem veškerenstva. 

Nepřestávat hledat, neuvíznout v nějaké skupině. Většinou s vámi až nakonec nikdo nebude chtít jít a bude vás zrazovat a táhnout zpět. Je to cesta pro ty největší, cesta jednotlivců. Musíte jít sami. Ten poslední krok za vás nikdo neudělá ani vás k němu nedokopne. Nemarněte čas, zvolte nejprve to šílené, to úplně poslední co nesouvisí nijak s vámi a ten otřes bude veliký. 

3. Když vám ti, kteří vás vedou, říkají: "Hle, království je v nebi", pak vás předejdou ptáci. Kdyby vám říkali: "Je v moři", předejdou vás tam ryby. Ale království je ve vás a mimo vás. Když poznáte sebe, budete poznáni a uvědomíte si, že jste dětmi živého Boha. Když však sami sebe nepoznáte, ocitnete se v chudobě a sami budete ochuzeni. 

To je to co říkám, musíte jít ten poslední krok sami. Pokud vás někdo vede, je pro vás on tou překážkou a budete večně bloudit. Dokud jste žáci nejste mistři a dokud jste mistry nejste mne hodni. Děti živého Boha je trochu zavádějící, a mnozí si představí tu tradiční rutinu nějakého Boha a jejiho mnoha dětiček dušiček. Abych to uvedl na pravou míru, tak vám říkám toto: Vy sami jste sví bozi a sami jste své děti. Vy sami jste se zplodili a vytvořili i s tímto světem. Je pak jasné, že jste pány veškerenstva, ale zapoměli jste. A protože jste nepoznali ještě sami sebe, ocitli jste se chudými ve své chudobě a poníženými ve svém ponížení. 

4. Starý muž se bez váhání zeptá docela malého dítěte sedmidenního, kde je místo života, a bude žít. Neboť mnozí první budou poslední a stanou se jedním jediným (...budou mít věčný život...). 

Hezké. Jste staří. Ale nikoliv věkem a tělem. Jste staří, protože nejste tady a teď. Udržujete svůj věk v paměti a vláčíte jej s sebou, protože to je vaše štěstí i bytí. Bytí věčně mrtvých. Proto se takto "starý muž" zeptá toho kdo je tady a teď, tedy toho kdo má život věčný (sedmidenního dítěte, hezké :-)) kde je to místo života a bude žít. Proč sedmidenní dítě? Co to znamená? Svět byl stvořen za šest dní. A pak již nebylo třeba nic konat. Nic. Vše je dokonáno. A tehdy se dostavuje oslava tady a teď. Věčně nezaměstnaný a netvořící Bůh to je to sedmidenní dítě. Proč se mnozí první stávají posledními? Protože usilují, mají cíl, utíkají od království. Mají povinnosti a cestu snaží se osvítit neosvítitelné, osvobodit neosvoboditelné a očistit neočistitelné. Chtějí propašovat símě Belzebuba do království nebeského. Proto jsou tito první horlivci vidět v mnoha klášterech a chrámech. Ale ti co se vzdají všech zisků na všech úrovních, ti poslední a zatracení se stanou jedinným. Dojdou k vnitřnímu sjednocení. Už je nikdo nikam honit nebude. Neboť poznali sami sebe. Zbavili se vědění o sobě, tedy osvobozeni od svého zisku i od svého hříchu. Jsou úplní a dokonalí tady a teď. 

5. Poznej, co je před tvou tváří a zjeví se ti to, co je ti skryto. Není totiž nic skryto, co nebude zjeveno. 

Co je před tvou tváří? Nic. A to je právě to co mnozí ještě nepoznali, není to tak snadné... pečlivě je to skryto přímo před vaším nosem, kdo by tam hledal. Kdo by hledal tmu pod svícnem. Jinými slovy kdo hledá venku mine! Což souvisí s těmi rybami a ptáky viz. bod 3. Není totiž nic skryto, co nebude zjeveno. To je hezké. Není nic skryto a nic zjeveno. Co je zjeveno je skryto a co je skryto je zjeveno. Trochu záhul na bednu pro tápající mysli :-). Skvělé evangelium. Zřejmě bude pravé. 

6. Jeho učedníci se ho ptali a řekli mu: "Chceš, abychom se postili a jakým způsobem se máme modlit? Budeme dávat almužny a jaké jídlo budeme dodržovat? Ježíš řekl: "Nelžete a nedělejte to, co nenávidíte, neboť všechny věci jsou zjevné před tváří nebe. Nic totiž není utajeno, co by se neukázalo a co je skryto, nezůstane nezjeveno. 

No to asi církev nerada uslyší :-). Vlastně je tu napsáno co jsem říkal ve svých článcích. Souvisí to vše s vaším rozdělením. Vnitřně bojujete. Milujete své trápení a nenávidíte se. Jste rozdělení. Do všeho se nutíte a bičujete. Nejste přítelem sebe samých nejste se sebou samými v míru. Jste rozpolcení válečníci a navíc válčíte na mnoha frontách najednou. Neustále si stavíte překážky i hříchy, neustále rozmnožujte zakázané ovoce stromu vědění dobrého a zlého. A neustále kolem sebe poskvrňujete nevinné. Dále pak Ježíš říká, že lžete jen sami sobě. Každé vaše konání vychází z této lži. Lži spojené s vaším iluzorním "já". "Já jsem, já musím, já chci" jste sami sobě soudci i obžalovaní. Jak by to mohlo být skryto když vy jste vším? I zápisník i zapisovatel? Pokud si vzpomenete na jakýkoliv malinký hřích, pak ten neukryjete před sebou samým a tedy nemůže být nezjeven. Uvedu příklad. Vegetarián, který si vzpomene, že v sedmi letech jedl hojně maso to už nemůže nijak vymazat... jedině... že vymaže sebe sama. Což je mu proti srsti, protože 30 let vegetariánství si zaslouží odměnu a uznání svatosti pro kterou to vše dělal. Avšak aby se stal vegetariánem, musel nejprve pojíst ze stromu vědění dobrého a zlého. Tedy pokud víte co maso je, pak máte problém a už se z toho nevylížete. Takže nemusím lidem říkat kdo je hříšníkem, rozhlédněte se a najdete ty jež se sami vyvolili, usvědčili a odsoudili. Zlaté nemluvňátka ty nemají mysl tedy ani vědění ani "já" a jeho povinnosti či starosti s jeho nedokonalostí. 

7. Blahoslavený je lev, kterého sní člověk, takže ten lev se stane člověkem; zavržený však je člověk, kterého sní lev a člověk se stane lvem. 

A tady se dostáváme k jádru věci. Tady by to mohlo být nepochopeno jako většina podobenství a mnozí by si mysleli že je řeč o pojídání masa. Proto slyšte věcí v pravém světle. Lev je symbol zvířete mocného řvoucího a děsivého, je to symbol strachu. Takže to navazuje na předešlé. Všechno vaše konání vychází ze strachu. Strach odvíjející se od nějakého "já" vás nutí a bičuje. Proto pokud člověk přijme a pozře tento strach. Nebude před ním utíkat, dojde strach naplnění, tedy blaha a odstoupí od vás. Pokud však strach pozře vás, pak budete zavrženi v utrpení. Takže si uvědomte že strach je ve vás. Kam před ním chcete utéci? Do zítřka? Do vegetariánství? Do peněz? Jak směšně se schováváte. Stáváte se strachem, ustrašenou bytostí, už nejste člověkem. Jste lvem plným řevu a vzteku. Hrajete si na velké, spravedlivé, na mocné a pány světa živící se na kořisti z nevinných. Proč je však v tom případě blahoslavený ten lev a ne ten člověk. To je tím, že vy nemůžete nic získat ani nic ztratit. Je to mimo vás! Vy tu nejste... proto ten strach. Vy sami jste tím strachem. Člověk tu ještě není. Až dojde strach naplnění a odstoupí od vás, zůstane jen království Syna člověka. Žádný zisk ani ztráta. Jen návrat původního stavu věcí, zplacení dluhu. Vypůčili jste se, nyní se máte vrátit :-). 

8. Člověk je podobný moudrému rybáři. Ten hodil svou síť a vytáhl ji z moře plnou malých ryb. Mezi nimi našel ten moudrý rybář velkou dobrou rybu. Vyhodil všechny malé ryby do moře a vybral bez váhání tu velkou rybu. Kdo má uši ke slyšení, ať slyší. 

Kdo má uši k slyšení... to není lichotka pro vyvolené :-). Ježíš mluví k nemocným, ti mají uši. Zdraví je už nemají. Takže poslouchejte. Malé ryby si ponecháváte a velké vyhazujete. Nejste moudří. Velká ryba to je poklad věčný, království nebeské, život věčný v něm. Vy však berete malé ryby plné kostí, dokud vám z toho v krku nezaskočí a neumřete. Dokud se neudávíte nedokážete prostě přestat ve své pošetilosti a pokrytectví. A stále opakujete stejnou chybu. Copak vás malá ryba může naplnit? Malá ryba se však dá prodávat, zatímco velká ryba umírá jako zapomenutá. Až si vyčerpáte všechny malé ryby jak pak chcete ukojit ten skutečný vnitřní hlad... velká ryba vyrůstala jen z těch malých. Malé ryby jsou vaše žádosti a touhy mnoho starostí a precizností při vybírání kostí kvůli zisku, zvlášt když odsekáte hlavu ocas i ploutve (daně) kolik vám toho nakonec zbyde?. Velká ryba je spokojenost, velké tělo bez kostí. Vzdejte se žádostí a tužeb ponechte malé ryby chvíli stranou a velká ryba se brzy objeví. Velká ryba všechny malé spořádá a vy budete nasyceni. 

9. Hle, vyšel rozsévač, nabral do dlaně a rozhazoval. Některá semena padla na cestu. Ptáci přišli a sezobali je. Jiná padla na skálu a nezapustila kořeny dolů do země a nevyhnala klas. A jiná padla do trní, které semeno udusilo a červ je sežral. A jiná padla na dobrou zemi a vydala dobrý plod. Přinesla šedesátinásobek a stodvacetinásobek. 

Mluvím a přesto mnozí neslyší nebo si zacpávají uši. Mluvím a mnozí jsou zatvrzelí ve své sleposti jako skála. Mluvím a mnozí ač srozuměli, nedokáží odolat svým žádostem a vášním. Mluvím a jen velmi málo je těch, kteří to dokáží realizovat a budou se radovat se mnou v království mého Otce. Proč ty čísla? Není to náhoda. Šest je objektů žádostivosti kvůli nimž je království až na druhém místě. Je to žádostivost a vášeň oka, ucha, nosu, jazyku, hmatu a mysli které utvářejí vaše "já". Díky tomuto se svět soudí šesterým soudem a dělí na dvanáct objektů dobrých a zlých. A ten plod dobrý znamená, že všech těch dvanáct bude uspokojeno až na desetinásobek svého požadavku bez rozdílu. Tehdy od vás odstoupí a dají vám klid. Vy však sloužíte jen těm dobrým a příjemným a ty druhé vás pronásledují. Jste jako macochy kteřé uvedli na svět dvanáct dětí. Šest krmíte a šest mučíte. Křiku je mnoho ve vašem domě, a bída ani strach vás nikdy neopustí. 

10. Hodil jsem na svět oheň a udržuji jej, dokud neshoří. 

Oheň je sebezapření a vnitřní tření. Je to trnitá cesta proti žádostem a vášním. Je to pravý půst, kdy se zříkáte následovat a sloužit potěšením oka, ucha, nosu, jazyka, hmatu a mysli. Je to cesta kdy jim nedáte to co chtějí a abyste to urychlili a oheň udržovali rozdmýchaný můžete tyto smysly bombardovat opakem, tedy tím co je netěší, co je jim nepříjemné. Tento oheň čím je jeho žár mocnější tím dříve dohoří. Skočte do něj ať vás spálí hned teď. Jen zlato se zkouší ohněm, přepalte s v peci soužení a narodíte se z ducha. Jinak budete jen otroci a služebníci belzebubovi, upsaní vlastní krví nakonec padnete vysílením a propadnete peklu na věky. 

11. Toto nebe pomine a pomine i to, které je nad ním. Mrtví neožijí a živí nebudou umírat. V den, kdy jste snědli to, co je mrtvé, udělali jste z toho živé. Co budete dělat, když byste byli v světle? V den, kdy jste byli jedním, stali jste se dvěma. Když se stanete dvěma, co budete dělat? 

Tady se mluví o pomíjivosti všeho. Nakonec všechno co existuje zmizí ve světle smrti. Kromě těch jež v tom světle již jsou. Mrtví neožijí! Teď máte tu šanci. Tady si to církev ani duchovnost za klobouk nedá s tím svým posmrtným duchovním existencizmem nějaké duše. A živí nebudou umírat. Pokud víte, že nějaká smrt existuje, pak nejste živí a umřete. Veškerý váš život je útěk před smrtí. Takže jste mrtví a tedy živí, ale ti co jsou živí a tedy mrtví ti už neumřou stali se smrtí a neutíkají. Jedině smrt je živá, život je mrtvý. Trochu záhul na bednu - ono není lehké hovořit. Život a smrt je to samé. Dokud to nepoznáte nemá cenu vám o tom nic říkat neboť stojíte na jedné straně a vidíte jen tu druhou, opačnou. Ale jak to vzniklo? Pojedli jste mrtvé (ego vědění o svém "já") a udělali jste to živým. Co pak budete dělat až příjde okamžik pravdy? Tedy světlo smrti? Jak byste v něm mohli přebývat? Byli jste jedním a nyní jste dvěma. Vytvořili jste oddělenost svého "já". ("Já" a Bůh, "já" v jednotě, "já" v pravdě, v Bohu). Co budete dělat když příjde smrt a vy budete dvěma a tehdy dvojté utrpení zániku vás bude pronásledovat? 

12. Učedníci: "Víme, že od nás odejdeš. Kdo bude naším vůdcem?" Ježíš řekl: "Kam přijdete, půjdete k Jakubu Spravedlivému, kvůli němuž vzniklo nebe i země." 

Tady se jim směje, protože je nepochopen. Nemůže odejít a nemůže je nikam vést. Jedině smrt je spravedlivá ke všemu. Když se Bůh probudí sen končí. Probuďte se a zjistíte že jste byli vždy v cíli. 

13. Srovnejte mne s někým a řekněte mi, komu jsem podoben. Šimon Petr: "Jsi povoben spravedlivému andělu." Matouš: "Jsi podoben filozofu, moudrému člověku." Tomáš: "Mistře, má ústa nedovedou vyjádřit, komu jsi podoben." Ježíš řekl: "Nejsem tvůj mistr, protože jsi pil z tryskajícího pramene a opil ses. A vzal ho, poodešel a řekl mu tři slova. Když Tomáš přišel k druhům, ptali se ho: "Co ti to řekl Ježíš?" Tomáš odpověděl: "Když vám řeknu jedno ze slov, které mi řekl, vezmete kameny a budete je na mě házet a z těch kamenů vyjde oheň a spálí vás." 

Tady se všichni prozradili. A prozradili své peklo, tedy cíl o kterém sami sní. Nejblíž byl Tomáš, ale začátkem si to pokazil. Ale Ježíš ho hned spražil. Tryskající pramen je vědění. Pokud nazýváte někoho svým mistrem, pak je to holt vaše peklo. Poodejít neznamená udělat pár kroků ale postavit se mimo sebe mimo svět, tři slova neznamená říct tři slova. Slovo Boží není taky jen jedno slovo. Ale Tomášovi byla ukázána skutečnost. A on ji srozuměl. Kdyby řekl jen jedno správné slovo svým kolegáčkům, pak by to bylo pro ně děsivé jako by na ně dýchla sama smrt. A proto by se chopili kamení a z těch kamenů by vyšel oheň strachu a všechny by je sežehl v pekelném ohni. 

14. Když se postíte, zhřešíte a když se budete modlit, budete odsouzeni a když budete dávat almužny, způsobíte škodu svým duchům. Když půjdete do nějaké země a budete procházet tamějšími kraji a přijmou vás tam, jezte co vám předloží a uzdravujte jejich nemocné. Neboť to, co vchází do vašich úst, vás neposkvrní, ale to, co vychází ven z vašich úst, vás poskvrňuje. 

A hle :-) tady to máte černé na bílém. To už jsem vysvětlil ve svých článcích. A ten závěr to je výtka dietářům, vegetariánům, alternativcům, makrobiotikům a postníkům... máte uzdravovat nemocné a nenakazit zdravé svým hříchem! 

15. Když uvidíte toho, jenž není zrozen z ženy, pokloňte se až k zemi a tak mu vzdejte poctu. To je váš otec. 

A hle, kolik je těch nezrozených z ženy či z neposkvrněné panny? Chcete to vědět? Všichni a tedy nikdo konkrétní! Jak se chcete poklonit a vzdát poctu všemu najednou, když opoměli byste tím sami sebe? 

16. Lidé si myslí, že jsem přišel, abych na svět přinesl pokoj a nevědí, že jsem přišel přinést rozdělení, meč a boj. Bude třeba pět v jednom domě. Tři budou proti dvěma a dva proti třem. Otec proti synovi a syn proti otci. A předstoupí jako jediní (samojediní). 

Pro vás je pokoj v rozdělení. Když dostáváte co chcete jste klidní. Ježíš vás z toho klidu přišel vyrvat. Zatřást s vámi, abyste se probudili, vystřízlivěli a sjednotili. Abyste ten vlastní rozlišující a rozpolcený čurbes dali do původního stavu a uvědomili si že můžou být spaseni jen všichni najednou, že můžou předstoupit jen všichni najednou jako jeden samojediný. Žádné rozlišení co se týče protikladů a individualit. Proč ta čísla? Protože musíte dokázat nemožné... tři se musejí vzdát dvěma, Otec se musí vzdát synovi. Vy jako ego(otec) máte překonat svůj vlastní strach(váš nepovedený syn) a tím tedy sami sebe. 

17. Dám vám to, co žádné oko nevidělo, žádné ucho neslyšelo, čeho se žádná ruka nedotkla a co nevstoupilo na lidskou mysl. 

Ten si s lidmi ale hraje. Nedá nikomu nic. Ale zní to lákavě ne :-). Mnohým hned zasvítí se očíčka zisku a přitom se toho všichni tak děsíte... mluví se totiž o vašem nebytí, vaší velké smrti. 

18. Učedníci: "Pověz nám, jaký bude náš konec." Ježíš: "Odkryli jste počátek a už hledáte konec? Tam, kde je počátek, tam bude i konec. Blahoslavený, kdo bude stát na počátku, ten uvidí i konec a neokusí smrti." 

Typické... pro všechny hledající. Ego a jeho strach... co nás čeká? A dá se tomu uniknout? Nedá! Ježíš tady mluví jako šílený, záhul na bednu a já se velice bavím na tomto evangeliu. Zjistili jste že jste a už se strachujete o budoucnost svých "já". Iluze bojící se iluze. To je prima. Učedníci se ptají na hovadinu. Máte se vrátit na počátek, zmizet, a pak neokusíte smrti. Cokoliv jiného podnikáte utíkáte jen ke svému konci. Na konci vás nečeká žádný další počátek ale najdete tam jen vlastní smrt. Na samém začátku to lze jasně vidět. Na konci však ne. 

19. Blahoslavený je ten, kdo byl dříve, než vznikl. Až se stanete mými učedníky a uslyšíte má slova, tyto kameny vám budou sloužit. V ráji totiž máte pět stromů, které se v létě ani v zimě nechvějí a jejichž listí neopadává. Kdo je pozná, neokusí smrt. 

Tady mluví o počátku před vámi. Hraje si s vámi až se vám kouří z hlavy. Ale nelze jinak mluvit stačí mlčet, ale vy chcete slyšet. Jeto těžké! Těžké! A tak se vám to bude jevit jako bláznoství, mletí nesmyslů. Ale vy jste ten jediný nesmysl. Váš život tady je ten nesmysl nesmyslů. Svým učedníkům říká až se stanou jeho učednicí, a uslyší prvně jeho slova kameny jim budou sloužit, lidem říká aby byli dřív než vznikli... šílenec že? A přitom mluví o skutečnosti! To já si dávám trochu pozor abyste mě hned nešoupli do blázince tak to trochu podrobněji vyvsvětluji aby to snad pochopili i ty nesvatější ega! Pět stromů je pět smyslů. Zatím vás vězní a vy je nepoznáváte. Váš ráj resp. vy ve své iluzi "já" se pak v zimě(starostech a strachu) chvějete a vaše listí(radost) opadává. Ale až je poznáte, pak zmizí chvění i opadávání listí, pak vám i kameny budou sloužit a vy neokusíte smrti. 

20. Učedníci: "Čemu se podobá království nebes?" Ježíš: "Je podobno semeni hořčice, menšímu než ostatní semena. Když však padne na zem, která je obdělávána, vydá velký výhonek a stane se ochranou pro nebeské ptactvo." 

Semeno hořčice je symbol. Smybolizuje to nejmenší, stavební kámen všeho - nic. Když se to nic ve vás rozroste pak je všechno spaseno a chráněno v té nejnepřekonatelnější ochraně ze všech ochran. I před vědomím smrti :-). 

21. Marie Ježíšovi: "Komu jsou podobni tvoji učedníci?" "Jsou podobni malým dětem, které se usadily na poli, které jim nepatří. Když přijdou majitelé, řeknou: "Dejte nám zpět naše pole." Ty děti se před nimi svléknou, aby jim je vrátily, aby jim daly jejich pole. Proto vám říkám: "Když se pán dozví, že přijde zloděj, bude bdít, dokud nepřijde, a nenechá jej vniknout do svého domu, do svého království, aby mu nevzal jeho věci. Opásejte svá bedra velikou mocí, aby zloději nenašli cestu a nemohli k nám přijíti, protože ta věc, které jdete vstříc, se stane. Kéž se mezi vámi objeví poučený muž. Když dozrál plod, přišel rychle se srpem v ruce a požal jej. Kdo máš uši k slyšení, slyš. 

Krása. Děti na poli které jim nepatří. Pole je svět. Šaty jsou tělo. Nic vám tu nepatří. A tu přichází majitelé a pekelní tvůrci iluzí(žádosti), kteří se domáhají svého majetku. Vraťte nám naše pole, dejte nám náš svět, tedy propůjčete nám tělo i život zde! A ty děti se nenechají oklamat a vysvléknou se neboť i tělo i život jsou z tohoto iluzorního světa. Znamená to že učedníci jsou kdykoliv schopni vzdát se svého těla i života! A tím děti říkají. Vzdáváme se těla i života i světa. Vemte si to všechno co je vaše tam odkud jste přišli. Ale to žádosti a touhy nemohou, oni potřebují ducha neboť duch dává věcem život. A tak musejí ustoupit. Je to prima finta na pokušitele. Proč nabízíš, proč vymáháš, proč chodíš za mnou se smlouvou? Proč nabízíš své výrobky k pronajmutí a opotřebování? Co tím získáš? Proč nabízíš mi tělo a život v nějakém světě? Jdi si tam sám. Umři sám ve svém nedokonalém díle. Jó aha... ty by ses jen jako občas přiživoval a užíval, já bych ti sloužil svým tvůrčím nástrojem a až bych umřel tak by jsi jen přesedlal jiného. Bojíš se mého Otce že jo? Vem si mé tělo, i můj život, vem si celý tento svět, ale to co patří Otci ti nedám. Proto staňte se pány sebe sama, a bděte. Zloděj (žádosti) se tak nemůže zmocnit vašeho království a pobrat co patří jen vám. Poznejte sami sebe, a vaše bedra budou obehnána mocí, kterou nikdo neoklame. Jinak jdete vstříct jen své záhubě. Budete využiti a vysáti. Moudrý muž si je vědom hned když uzraje ten plod coby símě belzebubovo(ego) odsekne jej dřív než by vydalo nějaký užitek a napáchalo mnoho škod. V praxi to je tak, že plod dozrává mockrát za vteřinu. Tak bděte! 

22. Ježíš uviděl malé děti, které ještě pijí mléko. Řekl svým učedníkům: "Tyto děti, co pijí mléko, jsou podobné těm, kteří vcházejí do království." Řekli mu: "Když jsme dětmi, tak vejdeme do království?" Ježíš jim řekl: "Když uděláte dva jedním a když uděláte vnitřek jako vnějšek a vnějšek jako vnitřek a to, co je nahoře, jako to, co je dole, a když uděláte to, co je mužské, a to, co je ženské, jedním jediným, aby nebylo mužské mužským a ženské ženským; když uděláte oči namísto oka a ruku namísto ruky a nohu namísto nohy, obraz místo obrazu - tehdy vejdete do království." 

Tady nejde o děti, ale o ego. Takové malé děti nemají své "já". Žádosti na ně nemohou. Nevědí nic o hranicích, o povinnostech a zlých a dobrých věcech, nevědí o hříchu ani svatosti. Nerozlišují na vnitřní ani vnější. Jsou to jedna velká a prázdná nevím. Jak na to. Vzdejte se sebe sama. Udělejte z ega a vás jedno. Udělejte z vás a světa jedno. Zabijte jednotu, zabijte Boha. Učiňte z oka oko a z obrazu jen obraz. Žádné písmena, stromy, auta a domy, žádné lidi, jen obraz. Učiňte z ucha ucho a ze zvuku jen zvuk. Žádné tóny, skladby, žádná slova. Učiňte z těla jen tělo. Žádná ruka, žádná noha, žádné "já". Učiňte z mysli jen mysl. Neztotožňujte se s ní ani s žádným věděním a uvědomováním. Zkrátka přestaňte vytvářet své "já" na všech frontách. A když není "já" kdo by mohl umřít? Kdo by mohl trpět? Kdo by mohl být hříšný a mít karmu? Jak slepí jste a nechali se obelstít nějakým věděním... všechny batolátka vás předhánějí do království. Nevěřte oku, uchu, jazyku, nosu, hmatu ani mysli. A poznáte skryté. Všechno co nevštípil přirozeně Otec můj nebeský vykořeněno bude. Batolátka jsou nevinné a vy toho máte tuny navíc. Vědění o vašem "já", vašich úkolech a starostech, o vašem zisku i strachu, o vašem strastiplném životě. 

23. Vyvolím vás jednoho z tisíce a dva z deseti tisíc a budou stát jako jeden jediný. 

Jo to už dávno neplatí. Lidí je mnohem víc a svět je o to víc spitý v nepravosti. Dnes je to takto. Vyvolím vás jednoho z miliónu a dva ze desteti miliónů a stát budou jako jeden jedinný. 

24. Učedníci: "Pouč nás o místě, kde jsi, protože je pro nás nutné, abychom je hledali." Řekl jim: "Kdo má uši k slyšení ať slyší; Uvnitř člověka je světlo a on svítí celému světu. Když nesvítí, je tmou." 

Opět se ptají na hovadinu a tak jim říká kdo má uši ať slyší. Dokud hledáte jste ve tmě. Uvnitř vás je světlo co svítí samo, dokud existuje však hledající, ten který se snaží na své světlo pohlédnout, mění se toto světlo v tmu a tak již nemůže svítit světu na cestu. Tma plodí tmu... Podle toho jak se učedníci ptají, by jim církev měl odebrat svatozáře které jim pokoutně vyrobila i s předponou sv. :-). Kdyby se mistr dozvěděl, že byl prohlášen za sv. nebo vysvěcen zjevil by se a nakopal by všem církevňákům prdel. 

25. Miluj svého bratra jako svou duši, střež ho jako zřítelnici svého oka. 

Bratr je pro vás zrcadlem, v něm se odrážíte. Jste-li v pekle je i celý svět v pekle, jste-li v království je i celý svět v královsvtí. Jste-li hříšní je i celý svět hříšný. Protože podle sebe soudíte druhé. 

26. Třísku v oku svého bratra vidíš, ale trám ve svém oku nevidíš. Až odstraníš trám ze svého oka, tehdy prohlédneš, abys odstranil třísku z oka svého bratra. 

Spaste sebe a svět je spasen, změňte sebe a svět je změněn. Začněte od sebe jinak umřete dřív než stihnete bratra upozornit na tu třísku. 

27. Když se nebudete postit světu, nenajdete království. Když neuděláte sobotu sobotou, neuvidíte Otce. 

Vzdejte se sami sebe, vzdejte se světa, nenapravujte jej ani do něj nezasahujte, nechte jej být, dejte si pohov, dokažte nic nedělat, to je ta sobota a uvidíte Otce. 

28. Stál jsem uprostřed světa a zjevil jsem se jim z těla a našel jsem je všechny opilé. Nenašel jsem mezi nimi jediného žíznivého a má duše pocítila bolest nad lidskými syny, že jsou slepí ve svém srdci a nevidí, že přišli na svět prázdní a hledají zase, jak by prázdní vyšli ze světa. Ale teď jsou opilí. Až setřesou své víno, budou činit pokání. 

Postavte se do prostřed světa a uvidíte jeho opilost. Zatím s ním jen bojujete a nenávidíte jej protože se ho bojíte. Nic vám tu nepatří, hledáte tu prázdnotu jak se světa i svých starostí se sebou samými zbavit, ale jste slepí ve svých srdcích protože hledáte ten klid ve vlastnictví. Máte setřást své skutky. Nesaďte a nebudete muset sklízet. Ale vy pořád sadíte aby sklizeň byla bohatší a hojnější. 

29. Když tělo vzniklo kvůli duchu, je to zázrak. Jestliže však duch vznikl kvůli tělu, je to zázrak nad zázraky. Ale já se divím, jak toto veliké bohatsví se usídlilo v takové chudobě. 

Když duch dokáže stvořit snový svět a své ego v něm je to zázrak, ale snový svět stvoří z ega ducha je to zázrak zázraků. A vy jste ten zázrak zázraků hodili do koše a stali jste se žebráky. Neustále hladoví a žádostiví sloužíte snů všech snů svému egu. To je to vaše utrpení a chudoba. Vzdejte se sami sebe, odložte svá horká "já" k ledu a vzejde z toho Duch svatý! Ale vy ne... kvůli svému zítřku ubíjíte denně ducha. Kvůli falešnému obětujete pravé. Kvůli svým snům... to kvůli svému životu umíráte. 

30. Kde jsou tři bohové, jsou to bohové. Kde jsou dva nebo jeden, jsem s ním já. 

Nevytvářejte trojí svět a nestavte ho k boji. Tři bohové jsou vždy v jednom míru. Tam kde jsou dva vzniká mezi nimi Kristus a tam kde je jeden udržuje rovnováhu Kristus. Zkrátka aby byla pořád zachována rovnováha v sjednocení, nikoliv boj v rozpolcení. Ukážu na lásce a nenávisti. Pokud v sobě přijmete Boha lásky a Boha nenávisti se stejnými ovacemi. Budou tu Bohové tři. Pokud se střetne Bůh lásky a Bůh nenávisti na stejném místě vytvoří Boha třetího. Je to jako v rovnici. -6 + 6 = 0 tedy Tři Bohové. A tam kde jsou dva nebo jeden tam je i snadno vypočítatelný Kristus (0), spasení, mír a rovnováha. 

31. Žádný prorok není přijímán ve své vesnici, žádný lékař neléčí ty, kteří ho znají. 

Vesnicí proroka je celý jeho svět a přesto je úplně sám. Dokonalost tu holt nemá co dělat. Proto skutečný prorok nemůže být nikdy nikým přijat nikde na tomto světě a on to poznává. Žádný lékař(mistr) neléčí ty kteří ho už poznali(zdravé). 

32. Město postavené na vysoké hoře a opevněné, nemůže padnout, ani nemůže být ukryto. 

Vrchol hory je hrana žiletky. Spojnice dvou protichůdných extrémů ve své nejvyšší intenzitě. Obyčejná nula, zlatá střední cesta, míru a klidu. Zde z tohoto vrcholu je vše vidět s naprostým přehledem ve své rovnováze a úplnosti. Stačí se však jen o vlásek vychýlit nalevo nebo napravo a je tu celý kříž i celé peklo. Tento bod nemůže být pokořen ani zaniknout a nemůže být ani skryt protože z něj vše vychází. Všechna čísla i plusy a mínusy i klady i zápory i dobro i zlo jsou od tohoto bodu odpočítávány. Jsou na něm závislé. Nemohou ho ani nijak dobýt ani nijak zničit, jak by část mohla porazit celek to je nemožné, zanikne-li celek zmizí i části. Zmizíli to nic zmizí všechno! Proto je toto místo nedobytné a těší se trvalému míru a osvícení. Vemte dva magnety a násilím je přitlačte proti jejich odpudivé síle a pak bude sponka od nich osvobozena. I od jednoho i od druhého. Je volná, protože energie magnetů se vzájemně vyruší. 

33. Co slyším jedním uchem - i jiným uchem - vyhlašujte to z vašich střech. Nikdo totiž nerozsvěcuje lampu a neklade ji pod nádobu, ani ji neklade na skryté místo, ale klade ji na svícen, aby všichni, kdo vcházejí dovnitř a všichni, kdo vycházejí ven, viděli její světlo. 

Kristovo ucho není obyčejné ucho. Není tu nebo tam. Je to ucho celého světa. Proto to "jiným uchem." A to mají lidé hlásat ze svých střech(ze svého osvícení, z toho města na hoře) tak aby se světlo rozneslo. Nemají to ukrývat... ono to ani nejde. Protože ten jež dosáhl své střechy zmizel, kdo by to mohl zatajit a proč :-), co osvíceným může ublížit, a o co jiného by světlu mělo jít než o to svícení? 

34. Když slepý povede slepého, spadnou oba do jámy. 

Kdo je slepý? Každý kdo vede někoho někam. Každý kdo tu hlásá víru, život, zdraví, cestu, pravdu, lásku, mír či jednotu a za toto bojuje. Každý kdo tu má nějaký úkol, poslání, povinnost či zodpovědnost. Každý kdo tu někomu s něčím pomáhá, něco někomu dává, něco někde platí, k něčemu se modlí, něco uctívá a něco kritizuje, každý kdo tu chce odčiňit karmu, napravit minulost, zaopatřit budoucnost, probudit energii, stát se svatým, nastolit nějakou harmonii nebo cokoliv zdokonalit, očistit, osvobodit, osvítit či shromáždit nějaké vyvolené a založit centrum nebo sektu. Každý kdo tu má potřebu psát knihy a šířit nebo předávat učení nějakého mistra. 

35. Není možné, aby někdo vešel do domu silného a vzal jej násilím, ledaže by mu svázal ruce. Tehdy jeho dům zpřevrací. 

Takže bacha na to, temná strana vždycky těžko vidět je. Belzebub(ego) ani jeho touhy ani jeho žádosti na vás v podstatě neútočí, pěkně si vás omatají kolem prstu, vetřou se úlisně pod kůži, hrou a lstí svážou ruce no a pak vás promění v trosku. Když jste malincí celý svět vám musí sloužit, všichni čerti kolem vás lítají a pěstují si vás jsko larvu, krmí vás zakázaným ovocem a jakmile příjde den D tak se to zvrátí a najednou musíte sloužit světu a čertům vy, protože díky zmamlasení jste zapoměli kým jste, kde jste a jakou moc máte. 

36. Nestarejte se od večera do rána a od rána do večera o to, co si vezmete na sebe. 

Ježíš mluví k duchu nikoliv k tělu, takže neztotožňujte se s tělem a nevytvářejté své sedmidílné oděvy zvané "já". 

37. Učedníci: "Kdy se nám ukážeš a kdy tě uvidíme?" Ježíš: "Až se svléknete beze studu a vezmete své šaty a položíte si je pod nohy jako docela malé děti a pošlapete je, tehdy uvidíte Syna Živého a nebudete mít strach." 

Opět se ptají na hovadinu a hledají ho tělem a okem. A proto jim říká, až odhodíte mysl a tělo jako malé děti tedy bez vědomí nějaké ztráty) a pošlapete je radostí pak poznáte sami sebe ve svém pravém království a je jasné, že se nebudete už ničeho bát. Nebo chcete říct, že Bůh se něčeho bojí? Proč beze studu? Protože vy se nenávidíte a vy se za sebe stydíte. A proč? Protože se ztotožňujete s tímto tělem i stímto životem či s vaší myslí! Stydíte se , ač jste synové Živého(jste synové Boží od počátků už osvícení, hřích je jen na papíře vědění!) a musíte se maskovat ve svých kategoriích mrtvých snů a obklopovat se tím, co vám dává vážnost, moc, slávu či nějaké posty, štěstí a úspěchy v tomto snu. Proto vám říkám bojujete jen sami ze sebou. Jen žádosti se žádostmi, protože jste zapoměli kdo jste a byli jste obelstěni a zmamlaseni ke své chudobě, zapomenutí, pošpinění a ponížení až do hříšníků a karmických obětí. Jen abyste museli ve snu pokračovat. Jste využiti a zneužiti, pěstováni a uvězněni jako dobytek... a některým se to líbí. Proto se rmoutí oko mé pro vaši hloupou marnivost, jak takové bohatství si našlo domov v takové ubohosti! 

38. Často jste toužili slyšet tato slova, která vám říkám a není nikdo jiný, od koho byste je slyšeli. Přijdou dny, v nichž mne budete hledat- a nenajdete mne. 

Nikdo jiný vám to nemůže říct než duch. Pokud ho hledáte, nenajdete. Objeví se až vy zmizíte, až se konečně vzdáte svého "já". 

39. Farizeové a zákoníci přijali klíče poznání, skryli je, nevešli dovnitř a ty, kteří chtějí dovnitř, vejít nenechali. Vy buďte obezřetní jako hadi a bezelstní jako holubice. 

Každý kdo žije z vašeho bytí a z vaší práce tady vám brání a ztahuje vás zpět. Proto jakmile se stanete skutečně zbožným, nastane velká pohroma ve vašem okolí. Dokud se ztotožňujete se svým tělem a se svou myslí... pak jste zatažení do her tohoto světa a církev, politici i vaši rodiče jsou v klidu, mají vás pod kontrolou, protože toho dosáhli pomocí nacpaného vědění do vaší mysli. Mysl vám říká, co je to úcta, etika, poslušnost zákony, hřích, zodpovědnost. Jakmile se však přestanete ztotožňovat se svou myslí a se svým tělem, praskají všechna pouta připoutanosti, všechny provázky loutky a nastane pohroma pro vaše okolí. Najednou otec není otcem, bratr není brarem, vládce není vládcem a papež není svatým. Dostaví se od všech výhružky a vydírání, nadávky a spílání. Proto vám říkám že jsem rebel. Největší rebel. A ti co jsou mne hodni jsou stejní rebelové. Moje rebelství spočívá však v míru a nevinnosti nemluvňátek. S těma nikdo nepohne, ty se ničeho nebojí, ti vůbec nebojují o svůj zítřek o svou mzdu o svá práva a očistu, protože jsou bdělé a vidí co je to tu za šarádu klamů. Poznali že jsou syny Živého, proč by měli sloužit peklu jiných v tomto snu! Bdělost je obezřetnost hadů jež kličkuje a z mnohých sítí pekelných unikne do svého království. Mír a nevinnost(bezelstnost) holubic pak je nejmocnější zbraní proti celému peklu i s jeho implantovaným věděním dobrého a zlého. 

40. Jeden vinný keř byl zasazen mimo Otce a protože byl zasazen mimo Otce a protože nebyl upevněn, bude vyvrácen a zhyne. 

Zde je řeč o vědění, z jež plodí egu a jeho strachy a žádostivosti. 

41. Tomu, kdo má něco ve své ruce, bude dáno a kdo nemá, i to málo, co má, mu bude odňato. 

Jamkile uchopíte podstatu, pak máte vše, jakmile saháte a uchopujete nejprve něco z tohoto světa(vědění, majetek, zážitky), pak vám to nakonec bude odňato. 

42. Buďte kolemjdoucími. 

Buďte kolemjdoucí svého světa, oka, ucha, nosu, jazyku, hmatu a mysli. Neveřte ani jednomu z nich. Neztotožňujte se ani z jedním z nich. Nevytvářejte žádné "já". Žádné já vidím, já slyším, já mám hlad, mě bolí to a to, já mám rakovinu, já jsem, já musím, já dělám, já hřeším, já miluji, já chci... 

43. Učedníci: "Kdo jsi ty, že nám tohle říkáš?" Ježíš: "Z toho, co říkám, nerozumíte, kdo jsem; ale jste jako židé, protože oni milují strom - nenávidí jeho plod a milují plod a nenávidí strom." 

Hraje si, říká jím jste slepí jako židé. Nevidíte, že láska plodí nenávist, a nenávist plodí lásku. Jste rozpolcení a milujte vždy jen jedno a druhé nenávidíte. Já(Kristus) jsem to sjednocení... a to vy nevidíte, nevidíte že láska a nenávist je tatáž věc, že život a smrt je tatáž věc, že jednota a nejednota je tatáž věc, že Bůh a Ďábel je tatáž věc, že nirvána a utrpení je tatáž věc, že svatost a hřích je tatáž věc. Nejen že to nevidíte, vy to nechcete vidět, jinak byste hned umřeli smrtí velikou a vzkřísili byste mne. 

44. Kdo se rouhá Otci, bude mu odpuštěno a kdo se rouhá Synu, bude mu odpuštěno, kdo se rouhá Duchu Svatému, nebude mu odpuštěno na zemi ani na nebi. 

Otec je film, Syn v tomto světě je jeho obraz na zdi klamů, duch je světlo promítačky a motor jež to udává do pohybu je žádostivost. Čerti mají šou a dělají si ze syna fackovacího pajduláka a duch jim na to musí svítít. Zničíteli světlo, pak zmizí navěky i Syn i Otec i celé nebe i celý svět klamů ze zdi. Ježíš říká, všichni se rouháte duchu, a proto se film stále odvíjí a tento sen nekončí. Vytváříte další a další pokračování tohoto filmu, protože vaše štěstí je jen v budoucnosti. To je velká karma celého vesmíru(tohoto snu). Jedno velké šťastné zítra. Sjednoťte se a poznejte že vy a Otec jedno jste a pak poznáte že jde jen o váš film a už nebude třeba pokračování. Přestaňte se honit, jste jen obraz, Otec je dokonalý! Jak se obraz může stát filmem? Uvědomte si to, a přestaňte se přikrášlovat a vylepšovat, a utrpení Otce skončí současně s vaším i s utrpením celého vesmíru. 

45. Nesbírají se hrozny z fíkovníku, ani se nesklízí fíky z bodláku. Nedávají totiž plod. Dobrý člověk přináší dobré ze svého pokladu, který je v jeho srdci, špatný přináší špatné ze svého pokladu, který je v jeho srdci a tak říká špatné věci, protože z plnosti srdce vynáší špatné věci. 

Vaše srdce je plné žádostí a tužeb, plné lásky a plné nenávisti, plné lpění na tomto světě a životě. Nevíte co je dobré. Vám se jeví dobré aby sen byl hezký. Pro Krista se jeví dobré aby sen ve kterém se trpí a umírá a ve kterém vládne Belzebub se svým klamným věděním skončil a aby se Synové navrátili do království svého. Neboť jak učíte a poskvrňujete své nevinné děti? Zda-li to nezačíná vždy slovem musíš? Proto zlí jste a plní nenávisti, ze svého srdce vynášíte zlé a ze svých dětí činíte jen otroky s hlavou plnou vašich povinností. Přenášíte své peklo na ně, dělíte se s nimi o něj, neboť vaše síly již nestačí uspokojovat žádosti a touhy Belzebubovy. A tak zaprodáte i jejich duši Ďáblu pro potěšení svá. 

46. Od Adama až po Jana Křtitele není mezi těmi, kdo se zrodili z ženy nikdo větší než Jan Křtitel, takže jeho oči nezajdou. Ale řekl jsem: Kdo z vás se stane malým, ten pozná království a vyvýší se nad Jana. 

Staňte se tak malým, až se stanete ničím. Ten kdo je ničím je vším, ten kdo je nejmenším je největším. To je tajemství království nebeského. Neboť když žádosti hledají svého hostitele, hledají statný, zdravý, zdatný a výkonný kus. Hledají mezi těmi, jež se zrodili jen z ženy. Mezi těmi jež si hrají na pány tvorstva a velká zvířata s velkým mozkem. 

47. Není možné, aby člověk sedl na dva koně a napínal dva luky. A není možné, aby čeledín sloužil dvěma pánům, jinak bude jednoho ctít a druhého urážet. Člověk, který pije staré víno, netouží v tu chvíli po mladém. A mladé víno se nedává do starých měchů, aby nepraskly; a nedává se staré víno do nového měchu, aby jej nezničilo. Nepřišívá se stará záplata na nové šaty, protože tak vznikne díra. 

Vy napínáte sto luků a osedláváte sto koňů. Proto máte velké stáje a velké starosti. Vyplivnete duši dřív než se stihnete projet aspoň na jednom. Na sto frontách rozpolcení, uctíváte jedno a haníte protiklad. Jste rozdělení vůči sobě, není nic venku, žádná láska ani nenávist, vše je ve vás. Sjednoťte se! Honíte jen svůj ocas a utíkáte jen před svým stínem! Staré víno je minulost a mladé víno je budoucnost. Měch je pak mysl. Jste navíc zakleti ještě v čase! Napravujete-li minulost, upravujete-li budoucnost, vytrhnete si akorát větší díru utrpení ve svém životě. Vaše utrpení je totiž možné když sebou vláčíte jen čas! 

48. Když dva spolu uzavřou mír v tomto jediném světě, řeknou hoře: "Přenes se jinam",a přenese se. 

Sjednoďte se. Uzavřete mír na všech frontách, Bůh a Ďábel se totiž k smrti milují! A když aspoň na chvilku dovolíte těm dvěma žhavým milencům aby skončili v jedné posteli... za devět měsíců se zjeví Kristus. Bůh je jeho matkou a Ďábel jeho Otcem. 

49. Blahoslavení, kdo jsou samojediní a vyvolení, protože najdete království, z něhož jste a opět tam vejdete. 

Sjednoďte se tedy hned teď. 

50. Ježíš řekl: "Když vám řeknou: "Odkud jste?", odpovězte jim: "Vyšli jsme ze světla, z místa, kde světlo vzniklo ze sebe sama. Vyvstalo a zjevilo se v obraze." Když vám řeknou: "Kdo jste?", odpovězte jim: "Jsme jeho synové, jsme vyvolení živého Otce." Když se vás zeptali: "Co je ve vás znamením vašeho otce?", odpovězte jim, že je to pohyb a klid." 

Jste ze světla(nicoty, absolutní smrti) jež svítí samo(život je násilný i zlý a sám o sebe musí pečovat), jste synové živého od počátků věků ustanovaní jako osvícení ve svém království. Jste vyvolení Živého, jedině smrt je totiž skutečná a živá. Život jen věčně umírá. A proto vaším znamením je pohyb(život) a klid(smrt) v jednom jediném okamžiku. Tak jako ve snu, se hýbe mysl a přitom se ani nehla. Tak i v životě se hýbe smrt a přitom se ani nehla. Tak jako film je pohyb obrázků ale obrázek sám je klidný, mrtvý a statický. 

51. Učedníci: "Kdy nastane odpočinutí mrtvých a kdy přijde nový svět?" Řekl jim: "To, co očekáváte, již přišlo, ale vy to nepoznáváte." 

Teď teď jim to říkal, a oni se zas ptají na takovou hovadinu. Nečekejte tedy na nějaký příchod Syna člověka z venčí! Je už tady od samého počátku a vy jej v sobě nepoznáváte. 

52. Učedníci: "Prospívá obřízka, nebo ne?" Ježíš: "Kdyby to prospívalo, jejich otec by je z jejich matek rodil obřezané. Ale pravá obřízka z Ducha přinesla plný užitek." 

Hezký je dostal. To je proti vůli židovského Hospodina :-) ten si koleduje. Když je tak mocný... proč už nestvořil Adama obřezaného? Proč se musí člověk sám pitvořit? Příroda je moudrá a nedělá nic zbytečně nebo člověka je nedokončený zmetek? Odkud je to vědění dobrého a zlého? Obřízka z ducha, to je cesta proti potešním všech smyslů. Nikoliv jen o snížení citlivosti může při sexu. Navíc... obřízka nezabrání množení se trpících bytostí. 

53. Učedníci: "Dvacet čtyři proroci mluvili v Izraeli a všichni mluvili o tobě." Ježíš: "Pominuli jste živého a mluvili jste o mrtvých." 

Ten jim dáva sodu. Chudáci učedníci... že ještě neutekli k farizeům. Mimochodem nemluví o své osobě jako o tom živém. Ale o tom živém co je uvnitř nich. Ono je to mor... milióny věřící čekají na vyvoleného, mluví o mrtvém(Ježíš), modlí se k němu a živého přitom v sobě přehlížejí. 

54. Blahoslavení chudí, neboť jejich je království nebeské. 

Vědění není vidění. Kdo nemá vědění má vidění. Kdo nemá nic má všechno. Kdo má všechno tomu už nic nechybí ani nemá potřebu cokoliv konat, nesleduje nijaký cíl. Je v osvobozen od světa i života plného dřiny. Bere věčný přímo Božský důchod a zažívá Božský klid. 

55. Kdo nemá v nenávisti svého otce a svou matku, nemůže se stát mým učedníkem a kdo by neměl v nenávisti své bratry a sestry a nevzal by svůj kříž na sebe jako já, nebude mne hoden. 

Zpřetrhat vztahy je pro ego těžké, opustit to co je mu nejbližší... to vyžaduje velké zapření, položit ego na jeho kříž to je přesta mu sloužit a naslouchat, to je spása. 

56. Ten, kdo poznal svět, našel mrtvolu a kdo našel mrtvolu, toho svět není hoden. 

Kdo poznal klam našel ego, kdo našel ego toho klam už nezajímá. Už mu prostě nemá co nabídnout, protože to bude vždy jen další klam. Dokonalost tu nemá co dělat. Uplné věci odcházejí, naplněný sen neexistuje. Ten kdo je šťastný si přeje umřít. Máte-li pocit, že vám svět nemá co zajímavého nabídnout pak jste již velmi blízko. Vzdáváte se světa i života v něm... a vracíte se domů. 

57. Království Otce je podobné člověku, který měl dobrou setbu. Jeho nepřítel přišel v noci a do dobré setby nasel plevel. Ten člověk nedovolil, aby se vytrhal plevel. Řekl: "Obávám se, že půjdete vytrhat plevel a vytrháte spolu s ním pšenici. Plevel se totiž ukáže v den žně, bude vytrhán a spálen. 

Plevel jsou žádosti a touhy jež Belzebub rozsel v tomto světě do lidských srdcí. Deň žně je vaše velká smrt. Tehdy budete překřtěni ohněm a Duchem svatým a plevel bude spálen. A to co je ve vás Boží se vrátí do svého království. Deň žně však závisí na vás. Pokud se neprojdete ohněm, budete trpět a propadnete peklu. Očistěte se pravým půstem všech smyslů. Ukřižujte své já s jeho žádostmi a strachy. Přestaňte mu sloužit! 

58. Blahoslavený člověk, který trpěl. Našel život. 

Proto říkám, že jen ubožáci a mrtví si dělají život krásným a jen ubožáci a mrtví se týrají. Veškeré utrpení pramení ze žádostivosti. Trpíte dnes protože chcete něco zítra. Žebráte dnes abyste zítra měli. Prohlédněte to, že vaše dnešní utrpení je jen touha směřující k zítřku a pramenící pouze z vědění dodávaného ze zakázaného ovoce dobrého a zlého! Z nabídky příjemného a odporného! Skočte do utrpení, neutíkejte od něj. Do maximálního utrpení a prohlédnete to! Zatím však před utrpením utíkáte k blaženosti. Utrpení berete jen jako investici. Až budete chtít zcela příjmout a umřít v utrpení najdete život. Dokud je vám utrpení nepříjemné... pak utíkáte jen do hrobu. 

59. Dávejte pozor na Živého, abyste nezemřeli; a chtěli byste ho najít a vidět a nemohli byste. 

Lidé však dávají pozor na všechno jiné, protože jim to nařizuje ego a zákon. Pak se nedivte, že až v hodině vysílení umírat budete, a na Živého se rovzpomente, bude pozdě! Nebudete mít totiž dost síly se postavit žádostem, protože jste ji vypotřebovali v marnivosti při rozmnožování a udržování pomíjivého. 

60. (Viděli) Samařana, který nesl jehně a šel do Judska. Řekl svým učedníkům: "Ten s jehnětem?" Řekli mu: "Aby je zabil a snědl." Řekl jim: "Dokud žije, on je nesní, ale až je zabije a až z něho bude mrtvola." Řekli: "Jinak to nemůže dělat." Řekl jim: "Vy sami hledejte místo odpočinutí, abyste se nestali mrtvolami a nesnědli vás." 

Tady to dál rozvíjí na podobenství. Jehně bylo lapeno či vychováno v zajetí, nemůže již uniknout a bude zabito pro obživu žádostí. Proto máte hledat nejprve království nebeské a ne se nechávat vysávat žádostmi! Neboť v pravdě nevíte kdy se hospodář rozhodne vybrat ze svého chlívku oběť ke své hostině! Zítra to můžete být třeba vy! A tak váš život propadl peklu a vy jste zemřeli ve svém hříchu nenaplnění. 

61. Dva budou odpočívat v jednom lehátku, jeden umře, jeden bude žít. Salome řekla: "Kdo jsi, člověče, jakto, že jsi z Jediného? Vystoupil jsi na mé lehátko a jedl jsi z mého stolu." Ježíš jí řekl: "Já jsem ten, který vyšel z toho, jenž je rovný. Dostal jsem, co patří mému otci." "Já jsem tvá učednice." "Proto ti říkám, když je nerozdělený, naplní se světlem, když by však byl rozdělen, naplní se tmou." 

Dva to jest ego a duše nebo Ďábel a Bůh. Ti dva se spojí v jedno. To jedno tím zanikne umře a z jeho smrti povstane to světlo, to rovné. Je to jako elektřína. Plus a mínus v jednom bodě způsobí zkrat. Až zkrat umře povstane teprve ta spása všeho, to světlo, absolutní zánik a ocitnutí se v království nebeském, v království nebytí. Nic nezůstane. Ani Bůh ani Ďábel, žádné vědomí. 

62. Říkám svá tajemstní těm, kteří jsou mých tajemství hodni. Co bude dělat tvá pravice, ať neví tvá levice. 

Všechno děláte s úmyslem, kalkulace a vypočítavosti, všechno děláte kvůli, prospěchu, zisku či slávě svého "já". Proto všechny takové skutky jsou zlé a slouží peklu. Takže jste služebníci pekelní, protože konáte ze žádostivosti roztáčíte karmu, a proto se nic za těch mnoho tisíc let nezměnilo. Vytvořili jste jen tisíce nových cílů, žádostí a možností pekelných. Dříve toužil člověk jen po pár věcech, nyní jsou jich milióny! Váš hlad, utrpení i zaslepenost se znásobily miliónkrát. 

63. Byl bohatý člověk, který měl mnoho majetku. Řekl: "Budu užívat svůj majetek, abych sel, žal, pěstoval a naplnil své sýpky plody, abych neměl v ničem nedostatek." To je to, co si myslel ve svém srdci. Oné noci zemřel. Kdo má uši, ať slyší. 

Vy jste přišli na tento svět jako Synové živého. Nejbohatší a nejmocnější během jednoho dne jste zchudli ve své nespokojenosti a v noci umřeli ve svém hříchu. 

64. Jeden muž měl a když připravil, poslal svého služebníka, aby pozval hosty. Ten šel k prvnímu a řekl mu: "Můj pán tě zve." On řekl: "Mám u obchodníků peníze. Večer přijdou ke mně a já musím jít a dát jim příkazy. Omlouvám se na hostině." Šel k jinému a řekl mu: "Můj pán tě pozval." Řekl mu: "Koupil jsem dům, je mne tam na den zapotřebí. Nebudu volný." Šel k třetímu a řekl mu: "Pán tě zve." Řekl mu: "Můj přítel se bude ženit. já jsem to, kdo bude pořádat hostinu. Nebudu moci přijít." Šel k jinému a řekl: "Můj pán tě zve." Řekl mu: "Koupil jsem vesnici a jdu, abych vybral poplatky. Nebudu moci přijít, omlouvám se." Služebník šel ke svému pánu a řekl mu: "Ti, které jsi pozval na hostinu, se omluvili." Pán řekl svému služebníku: "Jdi ven do ulice a které tam najdeš, přiveď, aby se účastnili hostiny. Kupci a obchodníci nevejdou do místa mého Otce." 

Pořád to rozvíjí dál... Kristus má, připravil... a svolává nonstop... vy máte mnoho povinností kolem svého iluzorního "já", kterému tady sloužíte a proto nemáte čas na Království nebeské. Vy nejenže sloužíte sobě, ale dokonce jste se upsali sloužit jiným za nějakou mzdu. Dvakrát prokletí. Proto vás všichni bezdomovci, povaleči, nezaměstnaní a poustevníci předcházejí do království nebeského. Když jim řeknu v 11 hodin dopoledne pojďte na svatbu... oni jásají a hned jdou... nic je nedrží vy nemůžete... protože nejste svobodní od svého "já". 

65. Ukažte mi kámen, který stavitelé zavrhli. To je kámen úhelný. 

To podstatné je v tom co jste teď přehlédli, zavrhli a odsoudili kvůli budování budoucnosti svého "já". To je to ostří a hlavní důkaz proti vám, to je ten soud jež jste nad sebou vyřkli, když jste se zaprodali ďáblu. Stavíte na špatném základě, vše bude zmařeno i s vámi i se staviteli. 

66. Kdo pozná veškerenstvo a má nedostatek v sobě, má nedostatek ve všem. 

Stále pokračuje... máte hlad, poznali jste svět ale uvnitř je stále hlad. Žádostivost je neukojitelný hlad jež vás žene vpřed a zmítá s vámi tisícem životů. PRavé bohatsví je spokojenst. Je to vnitřní dostatek. 

67. Jste blahoslavení, když by vás nenáviděli a pronásledovali; a nenajdou místo tam, kde vás pronásledovali. 

Žádosti vás pronásledují jen v nespokojenosti, tím místem kde vás nenajdou je spokojenost. 

68. Jeden dobrý muž měl vinici a dal ji sedlákům, aby ji obdělávali a on, aby od nich bral úrodu. Poslal svého služebníka, aby mu sedláci dali úrodu z vinice. Ti chytili jeho služebníka, zbili ho a málem zabili. Služebník šel a řekl to svému pánu. Jeho pán řekl: "Snad jej nepoznali. Poslal jiného služebníka. Sedláci zbili i jeho. Tehdy pán poslal svého syna. Řekl: "Snad budou mít úctu." Sedláci, protože věděli,že je to dědic vinice, ho chytili a zabili. Kdo má uši k slyšení, slyš. 

Stále pokračuje.... Jste ti sedláci a stižení mamonem v tomto světě a nehodláte se dělit. Nakonec zabijete i Krista. Co si počnete pak? Až zestárnete a budete vysílením a bolestech umírat? 

69. Blahoslavení jsou ti, kteří se pronásledují ve svém srdci. To jsou ti, kteří opravdu poznali Otce. Blahoslavení hladoví, neboť jejich břicho bude nasyceno tím, co chtějí. 

Kdo se pronásleduje ve svém srdci? Jen ti, jež se dali na skutečné pokání. A začali pronásledovat své "já" i s jeho žádostmi. A hladoví, skutečně hladoví duchem, žíznící a prahnoucí po ukončení utrpení budou nasyceni. Ostatní hladoví po deseti věcech najednou nasycení nebudou, protože a jejich hlad je jen desetinový. 

70. To, co máte v sobě, vás zachrání, když to zplodíte sami ze sebe. Když to v sobě nemáte, to co v sobě nemáte , vás zahubí. 

Trochu makačka na bednu. Pokud jste duchovní, pak to v sobě máte ale rozdělené. Jste rozpolcení na duši a ego. Máte to sjednotit a budete spaseni. Pokud však nemáte ani ponětí o duchovnosti, pak vás ten materialismus nakonec zahubí. 

71. Zbořím tento dům a nikdo jej nebude moci postavit. 

Stavitelem těla(domu) je ego a jeho žádosti. Zničíte-li toho stavitele je ukončeno znovuzrozování. Ježíš říká, že on sám to dokázal, že zničil své já. 

72. Řekl mu jeden muž: "Řekni mým bratřím, aby si se mnou rozdělili věci mého otce." Ježíš řekl: "Kdo mne stanovil za dělitele?" a řekl jim: "Copak jsem dělitelem?" 

Majetkové spory, ale to hlavní dělení o kterém je řeč je dělení na ega jednotlivých bratrů. Pokud by je Ježíš rozdělil... rozdělil by sám sebe, okradl by sám sebe. Popřel by své učení a zničil by království nebeské. 

73. Žeň je veliká, ale dělníků je málo. Proste pána, aby vyslal dělníky ke žni. 

Žeň je dnes o to větší a dělníků o to míň. Ježíš se modlí za ukončení utrpení, vyplenění všech "já" a jeho žádostí. Je to mimochodem hromadná smrt, taková malá apokalypsička ega! Proste tedy pána, modlete za smrt svého ega, za svou smrt. Snad sešle dělníky, aby to tady vymlátili, vyplevali a ukončili tento bídný snový svět utrpení aby jej již nikdo nemohl znova vzdělat a uvěznit v něm jeho syny. 

74. Jsou mnozí okolo pramene, ale žádný není v prameni. 

Ani tam žádný být nemůže. Není žádné "já" co by tam mohlo vstoupit. 

75. Jsou mnozí, kteří stojí před dveřmi, ale jen jednotliví vejdou do svatební místnosti. 

To je to co říkám, že to není o sektách ani o centrech, ale o poustevnících. Ten poslední krok musíte dokázat udělat sami za sebe. Žádný mistr vás nemůže k tomu dokopat! Sjednoďte se a jste tam. V prameni i ve svatební místnosti. 

76. Království Otce je podobno obchodníku, který má zboží a který našel perlu. Ten obchodník je moudrý. Prodal zboží a koupil si tu jedinou perlu. Vy sami hledejte poklad, který nepomíjí, kde moli nejsou a kde červotoč neničí. 

Hledejte nejprve Království nebeské! Ani mistra, ani svůj zítřek. 

77. Já jsem to světlo, které je nade všemi. Já jsem veškerenstvo. Veškerenstvo ze mě vyšlo a veškerenstvo přišlo ke mně. Rozštípněte dřevo a já jsem tam, zvedněte kámen a najdete mne tam. 

Váš svět je váš výtvor. Váš svět je jen váš sen. Všechno je vaším obrazem. Proto bojujete jen se sebou samým. Vše je ok, když se sjednotíte a probudíte. Tuhle bitvu tady nemůžete nikdy dotáhnout do konce, jinak vysilujete jen sami sebe. Vy jste smrt a vy jste život. Je to jen váš sen! Dejte si pauzu! 

78. Proč jste vyšli na pole? Abyste viděli rákos, který se chvěje ve větru? Abyste viděli člověka, který má na sobě měkké šaty? Hle, vaši velmoži a králové mají na sobě měkké šaty a nebudou moci poznat pravdu. 

Každý kdo lpí ana tomto světě, každý kdo se nejprve stará o svůj život, o své tělo, o svou duši, každý kdo se odívá, hýčká, modlí nebo pracuje na poli svých zítřků nemá čas aby poznal. 

79. Jedna žena ze zástupu mu řekla: "Blaze břichu, které tě nosilo a prsům, které tě živily." Řekl jí: "Blaze těm, kteří slyšeli slovo Otce a v pravdě je zachovali. Budou dny, kdy řeknete: "Blaze břichu, které nepočalo a prsům, které nedávaly pít." 

Lidé spoléhají na nějakého mistra. Na nějakého mesiáše. Sami nic nechtějí obětovat, natož vzdát se sami sebe. Jedinnou cenou za vykoupení se z tohoto snu je vlastní já a jeho život v tom snu. Tak už to pochopte. Kristus říká, že není tělo, není mysl není žádné já zplozené a odkojené zde. A toto poznání věru je blahoslavené. Neboť není ani života ani smrti ani břicha ani zrození ani prsů ani kojení. Toto nedokonalé dílo je dílo pekelné. A mnohé matky se radují ze svých dětí, skládají si poklady tu na zemi, a přitom neví, že rozšiřují jen utrpení všech zúčastněných. 

80. Kdo poznal svět, našel tělo a kdo našel tělo, toho svět není hoden. 

Poznejte svět, prohlédněte ten snový klam, a poznáte iluzi těla. A jak jsem již řekl dokonalost tu nemá co dělat. Proč se týrat ve vlastním nedokonalém snu jako nějaká přednožka Božího trůnu, když ve skutečnosti jste tím nejmocnějším Bohem a tvůrcem vy? Až se probudíte... to si dáte jako Bozi prášek proti bolesti hlavy a řeknete si... no to byl jeden zmých nejhorších snů... myslel jsem že tohle snad ani neskončí. Fuj... takové zpitovřelé dílo by mě ani v tom nejhorším nemohlo napadnout natož pak z čiré nedbalosti uskutečnit. 

81. Kdo se stal bohatý, ať je králem a kdo má moc, ať se jí zřekne. 

Tady pozor. Kristus nikdy nemluví o materiálnu, o světských věcech. Není vůbec ukotven v tomto světě. Jistě to hraje do noty bohatým, ale není to tak. Mluví o vnitřním království. Ego je žebrák. Neustále hladový a nenasytný žebrák sedící se vými žádostmi a strachy na trůnu a skutečný dědic(bohatý) mu slouží. Sesaďte jej ve svém srdci z toho trůnu a budete spasení z otroctví. Mluví k němu ať se zřekne moci. Ať se vaše "já", které je u moci vzdá trůnu! K tomu je však nutno poznání které z toho otroka(zatím chudáka a přitom dědice trůnu) učiní toho bohatého. 

82. Kdo je mi blízko, je blízko ohni a kdo je mi vzdálen, je vzdálen od království. 

Sebezapření je ten největší oheň, a sloužit žádostem vzdaluje od království. 

83. Obrazy se člověku ukazují a světlo, které je v nich, je ukryto v obraze světla Otce. On se zjeví a jeho obraz je skryt v jeho světle. 

To už jsem popisoval na podobenství promítačky viz. bod 44. 

84. Když uvidíte toho, kdo je vám podoben, radujte se. Když však uvidíte své obrazy, které vznikly před vámi - ani neumírají, ani se nezjevují - kolik snesete? 

Zkrátka nejste... jste jen obraz. Kolik byste snesli, kdyby vám někdo ukázal skutečnost? Tedy co bylo na počátku tohoto snu? 

85. Adam vznikl z veliké moci a z velikého bohatství. A nebyl vás hoden; kdyby vás byl hoden, neokusil by smrt. 

Vysmívá se jejich Hospodinu a jeho nedokonalému dílu. Adam co by první syn Boha... musel umřít. Ani Bůh jej nedokázal zachovat... co čeká asi je? Proto je motivuje aby se modlili k šlechetnějšímu pánovi. Aby hledali nejprve to pravé království a život věčný než přinesou obětinu do chrámu. Ježíšův Otec je mnohem šlechetnější :-). 

86. Lišky mají své nory a ptáci svá hnízda a Syn člověka nemá místa, kam by hlavu složil a odpočinul. 

Sděluje jim, že tady není pravý domov Syna člověka. Tady není to jeho království. Tady se musí moc snažit, nenalézá spočinutí, stále je bičován a o sebe se musí starat a nakonec stejně umírá i přes veškeré snažení. Adam vzešel z velkého bohatství a z velké moci... všude bylo hojnosti... nebyla konkurence ani soupeř a přec umřel. 

87. Nešťastné je tělo, které závisí na tělu. A nešťastná je duše, která závisí na těch obou. 

A opět kritika na toto nedokonalé dílo. Tělo(člověk) závislé na tělu(třeba i celá země) zkrátka že musí jíst jiná těla(i rostlin i zvířat) a tak aby něco zde mohlo žít musí něco zde pro to umřít. Království je tu utrpení smrti v požírání bližních svých. A proto Duch zde nemůže být volný a když vidí jak je to chatrné... může jedině plakat a doživotně obskakovat kolem těla a přesto se nevyhne nemoci, stáří ani smrti a nakonec bude ještě sežrán malým červem. To je úcta ke svým dětem co? Rozkládající a červivé je to celé v tomto světě... A hospodin se na to v klidu dívá jak jeho Adama nakonec požírají červi. Je to sadistická macocha! 

88. Andělé přijdou i s proroky a dají vám to, co je vaše a vy jim sami dáte to, co je ve vaší ruce a řeknete si: Kdy přijdou, aby si vzali, co je jejich? 

Proroci a andělé vás přicházejí zabíjet, ničit vaše "já" a vy je kamenujete. A až je ukamenujete pak se ptáte kdy přijdou ti spasitelé spasit to vaše "já"(duši)? 

89. Proč myjete vnější stranu poháru? Nechápete, že ten, který udělal vnitřek, je ten, který také udělal vnější stranu? 

Lidé pečují o svůj zevnějšek a vnitřek plný nepravostí mají. Ale to důležité je uvnitř. Vnější pomíjí, vnitřní je tím královstvím. Zametáte a ukrýváte smetí ze dvora do domu! Hezký obal potřebuje jen nekvalitní výrobek. Kvůli udržovanému tělu a životu zaprodáváte duši. 

90. Pojďte ke mně, neboť mé jho je dobré a mé panství mírné a najdete odpočinutí. 

Zbavím vás starostí a plahočení, sestoupí na vás spokojenost, mír a naplnění. 

91. Řekli mu: "Pověz nám, kdo jsi, abychom v tebe věřili." Řekl jim: "Zkoumáte tvářnost nebe a země a toho, který je před vámi, jste nepoznali. Ani tuto chvíli neumíte prozkoumat." 

Nevidí jej. Ale Krista není možné vidět okem ani myslí! Proč potřebují pro svou mysl důkazy. Jen mysl může věřit. Víra je pekelná věc roztáčející budoucí karmu. Kristus to říká také v podobenství semínku hořčičném a o hoře, ale nikdo tomu nerozumí. Naděje je motor všech žádosti a celého zítřejšího utrpení. Lidé zkoumají všechno co není tímto okamžikem. Bádájí srdcem, myslí i všemy smysly, ale tato chvíle tento okamžik je i za myslí i za srdcem i za kterýmkoliv smyslem. A proto Krista nevidí. 

92. Hledejte a naleznete. Ale to, na co jste se mne dříve ptali a tehdy jsem vám to neřekl, chci nyní povědět, ale neptáte se na to. 

A zase je smaží... zas jsou nepřítomní ikdyž hledají, nehledají tady a teď. Hloubají nad minulým výrokem zaneprázdněni někde ve své mysli. A tak je škádlí.. nyní teď jsem to chtěl říct, ale vás to nezajímá, nejste přítomní, neslyšeli byste to, nemáte čas, máte v mysli oříšek, a neptáte se teď a nyní. 

93. Nedávejte psům, aby se to neocitlo na hnojišti. Neházejte perly sviním, aby je nepošlapaly. 

No a tu je dodělává... činí z nich psy, a jeho slova jdou na hnojiště mysli. Mysl hladová jako pes a rozežrana jako svině. Po všem se sápe a je celá tvořena hnojem... zatlívajícími výměšky jiných velkých hlav podobně stižených... a to prase(mysl) se v tom svém vlastním hnojí rypoší a rypoší a perly zašlapává... prostě to podstatné ji uniká, protože to podstatné je mimo mysl, je to tady a teď. 

94. Kdo hledá, najde, kdo klepe, bude mu otevřeno. 

A poslední kapka... a ťi chudáci hledají až se jim z hlavy kouří oči vyboulené a přec nic nevidí... 

95. Když máte peníze, nedávejte je na úroky, ale dávejte je tomu, kdo vám je nedá. 

Nádhera. Pokud to vidíte, tak vidíte, že to v podstatě znamená nekupujte, neprodávejte ani nevydělávejte. Protože toto vše je koloběh peněz, peníze se vám vždy vracejí. Při kupování dostáváte nazpátek, při prodávání to je jasný a při vydělávání jste museli investovat do spoustu jiných věcí a ty peníze se vám vracejí od spousty lidí ale sejdou se v jeden den na vaší výplatní pásce a na chvíli se ohřejí ve vaši kapse než se zas investují. Na konec nebudete mít stejně nic. Kdo z vás má na to aby půl roku nebral výplatu? Proto nemáte nic... celý život jste jen vydělávali a utráceli za věci které ztrácejí hodnotu a během pár dní, nebo let končí na smetišti. 

96. Království Otce je podobné ženě, která nese džbán plný mouky. Když šla dlouhou cestu, ucho džbánu se utrhlo a mouka se vysypala na cestu. Nevěděla to. Nepoznala ztrátu. Když došla do domu, postavila džbán na zem a našla jej prázdný. 

Umět se vzdát věcí tak aniž byste cítili ztrátu... tak se nakonec radují ti v království. Čím dřív nemají nic, tím lehčeji se jim jde a tím dřív jsou doma. 

97. Království Otce je podobé ženě, která vzala trochu kvasu, skryla ho v těstu a udělala z něho velké chleby. Kdo má uši, ať slyší. 

Kvas je narůstání, bobtnání kynutí. I tak málo stačí k velké radosti. Objevte radost v malých obyčejných věceh a zjistíte žek kolem je spousta zázraků. Když jste byli malí skákali jste radostí nad lízátkem. Dneska máte miliardy a stále jste nespokojení. Co byste dali za tu radost ze své minulosti. Za tu extází... a víte kolik radosti by bylo v těch dětských lízátkách za ty prachy? Zapoměli jste, ač princip štěstí a radosti se nezměnil, ale z vás se stal veliký žebrák protože jste si sami posunuli hranice a laťku svého štěstí až kdoví kam do vesmíru. 

98. Království Otce je podobné muži, který chtěl zabít mocného muže. Vytáhl ve svém domě meč a vrazil do stěny, aby poznal, zda je jeho ruka dost silná. Potom zabil mocného. 

Stavíte si neskutečné cíle, denně přeceňujete své síly. Až jednou na to nebudete mít a budete poražení tím mocným. Kdo je tím mocným? Je to váše žádostivost váš mamon. Kdo jej porazí stane se spokojeným a svobodným. 

99. Učedníci: "Tvoji bratři a tvoje matka stojí venku." Ježíš: "Ti zde, co činí vůli Otce, ti jsou moji bratři a má matka. Oni jsou to, kteří vejdou do království Otce." 

Kdo to je? Jsou to ti jež nevědí co činí. Jejichž pravice neví co činí levice. Vlastně nečiní nic konkrétního... tak jako děti... bez cíle a záměru jen v tady a teď(zde), bez povinností a nutkání... jen tak spontánně si hrají se svým Otcem. A vy je nechcete nechat a násilím je okradete o toto království. Otec nechce abyste tu cokoliv konali. Všechno udělá za vás. Jen v pekle je bič... jen v pekle. Pokud něco musíte... pak jste v pekle. V království se nic nemusí, vše je tam dokonalé. Dokážete-li nic nekonat aspoň na vteřinu pak se vám toto království zjeví. 

100. Ukázali Ježíšovi zlatou minci: "Císařovi lidé od nás vymáhají daně." Řekl jim: "Dejte císařovi císařovo, dejte Bohu, co je Boží a co je mé, dejte mně." 

No vida tu je to trochu obohaceno. Všechny peníze dejte státu a už na ně nesahejte ani je nepříjmejte zpět. To je nejsilnější revoluce, totální krach politiky a vykořisťování. Své tělo i své já i svůj život pošlete ke svému stvořiteli a zbytek patří Duchu svatému. Kdo toto učiní okamžitě získá život věčný a neokusí více smrti. 

101. Ten, kdo neměl v nenávisti svého otce a svou matku, tak jako já, nemůže být mým učedníkem. A kdo nemiluje svého otce a svou matku, tak jako já, nemůže být mým učedníkem. Neboť má matka /mi dala tělo/, ale moje opravdová matka mi dala život. 

Lidé umí jen milovat nebo jen nenávidět. Kristus ani nemiluje ani nenávidí. Je nad tím! Takže až se naučíte milovat a nenávidět tak jako on, budete ho teprve hodni. Protože váš soud vychází jen z vašeho rozpolcení. Jen z pohledu lásky a jen z pohledu nenávisti umíte soudít svět. Matka není osoba. Kristus mluví vždy v podobenstvích. Až se povznesete nad jakýkoliv vztah, obdržíte teprve tělo a teprve život. Teď nepoznáváte to velké tělo a teď nepoznáváte ten skutečný život které má Kristus na mysli. 

102. Běda jim, farizeům. Jsou podobni psům, kteří leží ve žlabu pro dobytek. Ani nejí, ani nenechají jíst dobytek. 

To je sviňárna. A to nevíte kolik toho bylo zatajeno. Vedle tohoto evangelia se našlo na stejném místě pár desítek textů, jež byly pro církev zdrcující. Ve Vatikánu zadržují např. tyto "nebezpečné" evangelia: O původu světa, Výklad poznání, Rozhovor vykupitele, Dokonalá mysl, Svědectví pravdy. Nakonec Vatikán pod nátlakem veřejnosti vydal na světlo jen toto evangelium kdo ví jak cenzurované, aby lidé neobdrželi to správné poznání! 

103. Blahoslavený je člověk, který ví, v kterou chvíli vejdou lupiči, aby pak vstal, sebral svoje zbraně a opásal svá bedra dříve než vejdou. 

Lupiči přicházejí a vám chybí to poznání. Proto vás církev okrádá království nebeské již více než tisíc let. Blahoslavený je člověk který VÍ a v pastýří(církev) rozpoznává toho vlka a lupiče. 

104. Řekli mu: "Pojď pomodleme se dnes a držme půst." Ježíš: "Jakého jsem se dopustil hříchu a v čem jsem podlehl? Ale až ženich vyjde ven z místnosti, tehdy ať se oni postí a modlí." 

A opět do církví šije. A tak vám říkám že jste děti a synové Živého. Nemůžete být hříšní. Nejprve je nutno poskvrnit vás, naučit vás rozumět řeči, naučit vás číst, uvrhnout vás do světa tržního byznysu a označit vás pečetí pekelnou. Následně vytvořit ve vás pocit vinny a pak můžete být hříšní, protože jste byli zmamlaseni, obelstěni a využiti jako dobytek. A rovněž vám říkám, že ti jež jsou v království se nemodlí, ti jež se modlili a byli vyhlášení za svaté církví svatou, ti jež mají stigmata a podobné věci jsou jen další zmamlasenci věděním. Jsou to hříšníci. Dokud se modlíte jste hříšníci, protože nemáte to správné poznání. 

105. Kdo pozná otce a matku, bude nazván syn nevěstky. 

A pokračuje v šití do církví. Kdo obdrží to správné poznání, bude nazván synem nevěstky, synem jehož posedlo Ďábelství a bude upálen ukřižován či kamenován za rouhačství. Poznejte že jste Synové živého nikoliv hříšníci a vykořisťovatelská církev bude rozprášena a její majetek propadne chudým. Už se těším až budu nazván synem nevěstky :-). Do toho páni cirkevňáci a papežové... nešetřete mě. 

106. Když uděláte dva jedním, stanete se Syny člověka, a když řeknete: Horo, přenes se, přenese se. 

Sjednoďte se! A tehdy se hory budou přesouvat. Bude tak snadné jako když hýbete rukou. Řeknete své ruce ruko pohni se a ta ruka se pohne. Žádná víra nebude potřeba. Víra je malomocenství. Jako chromý na vozíku věří že jednou možná bude chodit místo aby vstal. Prostě zapoměl jakou má moc. 

107. Království je podobno pastýři, který má sto ovcí. Jedna z nich, ta největší, zabloudila. Nechal těch devadesát devět a hledal tu jednu, dokud ji nenašel. A jak byl unaven, řekl té ovci: Mám tě rád víc než těch devadesát devět. 

Zkráceně najděte sami sebe! Vy však hledáte nejprve 99 věcí jiných tam venku v tomto životě, jim sloužíte na ně otročíte a na tu hlavní zapomínáte. A proto umřete ve svém utrpení a ve svém hříchu. Ten kdo našel a poznal tu jednu, ten se zříká celého světa(99), protože poznal království nebeské. A taky si všimněte unaven... hlídat a obskakovat 99 ovcí v ohradě je snadné. Pohodlný život je vaším utrpením. Ale najít sám sebe, vynést svou duši na světlo, to vyžaduje mnohem víc než sedět v křesílku a bafat fajfčičku. To se člověk musí zapotit a zdolat hory. A v tom maximálním úsilí propadnete te nejorgasmičtější únavě. 

108. Kdo se napil z mých úst, bude jako já. Já se stanu jím a skryté se zjeví. 

Napít je něco jiného než slyšet a vidět. Napít znamená spolknout, strávit a uzdravit se. Prohlédnout. Mnozí pijí jen ušima a očima. Pohled na lék nikoho neuzdraví, slova rovněž nikoho nevykoupí. Ostříhejte přikázání. Cesta proměny je cesta strmá, cesta pohodlí je cesta z kopců do údolí temnot. 

109. Království je podobné člověku, který má na svém poli skrytý poklad a neví o něm. A když zemřel, zanechal ho svému synovi, syn o tom nevěděl. Vzal pole, prodal jej, a ten, kdo je koupil, přišel, a když oral, našel poklad. Začal půjčovat peníze na úrok těm, kterým chtěl. 

A opět vám říká, máte v sobě ten poklad, ale zaprodali jste ho žádostem a utrpení, zemřete ve svém hříchu jako nenaplnění. Nikdy se toho pokladu nedočkáte, nikdy nevejdete do království nebeského. Pokud si myslíte, že po smrti nebo v příštím životě... tak to se velice mýlíte. Jen ti co jsou mrtví(živí) mohou být vzkříšeni k životu večnému. A pokud nehledají... nebudou... tak holt nechť mrtví ve své lenivosti pochovávají mrtvé tak jak se to dělá už od Adama. Ti co jsou pohřbeni už nikdy nevstanou, protože jejich poklad navěky propadl peklu a ono na něm velice, velice zbohatlo a je o to mocnější. 

110. Kdo našel svět a zbohatl, ať se světa zřekne. 

Nemluví se o bohatství materiálním... zde radí těm na vyšším stupni. Těm bodhisattvům, avatarům a různým starostlivým "maminkám" aby nelpěli na tomto světě. Ono je to lákavé... jste nyní naplnění a bohatí, znáte tajemství zázraků. Radí, aby jste si nezačli hrát a vychutnávat si to. Jste na nejvyšším duchovním stupni, jste Bohem ale stále je tu riziko, že se to může vzrátit. Můžete být lapeni právě v tom lpění a využiti jako nástroj pro stvoření nového lepšího světa. Každý nějaký ten duchovní vůdce se snaží učit a zdokonalovat svět, protože on na rozdíl od vás má tu schopnost a ví o ní! Ale tím se třeba svět spraví, bude se tu žít šťastně třeba 400 let, ale pak se vše začne vracet do starých kolejí. Je třeba zničit semínko, usmrtit Boha. To je něco jako když maminka se musí vzdát svého dítěte... zabije se aby ho již nikdo nemohl kojit. Napíchne jej Satanovi na rožeň. Vzdá to! Vzdá to! Vezme flašku vína a jde tancovat pro tento den na tržiště jako kašpar a blázen ponechávající svůj vypiplaný svět(miminko) peklu. 

111. Nebesa budou svinuta a země bude přitom. A živý z Živého neuzří smrt ani strach, protože Ježíš praví: Kdo našel sebe sama, svět ho není hoden. 

Tady to vysvětluje. Vše pomíjí, vše i nebesa i země. Nemá cenu tu nic zdokonalovat je to marné... Otec je nejmocnější. Absolutní smrt vše nakonec spasí. Něco dřív něco později. Kdo dosáhl velkého poznání, ten který toto vidí, nemá na co čekat, nemá tu žádné povinnosti, je dokonalý a proto může jen požehnat a zmizet. Proto mnozí mistři se nechali nachytat na této poslední překážce, myslí si že je svět potřebuje, a svět jim to opravdu tisíckrát denně připomíná. Proto mistra vězní žáci, je vězněn soucitem. 

112. Běda tělesnosti, která závisí na duši, a běda duši, která závisí na tělesnosti. 

To první je strašné, a to druhé tisíckrát strasnější. Proto říká že pokud roztáčíte karmu miliard bytostí, pak proklínáte celý vesmír a posíláte jej do mnoha reinkarnací v tomto pekle. Proto radí těm avatarům a bodhisattvům aby raději obětovali tento svět, aby obětovali své tělo, aby obětovali vesmírné tělo Boha, Krista, Brahmy a Buddhy než aby dopustily aby byla obětován Duch celého vemíru pro mnohé další inkarnace v tomto karmickém kole utrpení a klamů. Zkrátka nenapravujte svět, nedávejte mu naději, nečekejte na další generace Buddhů a Kristů... zničte vše! 

113. Království přijde kdy? Nepřijde podle očekávání. Neřeknou: Hle, tady je to! nebo Hle, tam! Ale království Otce je rozšířeno na celé zemi a lidé je nevidí. 

Říká že svět je již spasen. Pořád mluví k těm duchovním vůdcům. Svět je již spasen. Nemůže být jinak. Co tu chcete dělat! To co učíte, to co děláte je marnivost ze žádostivosti! Roztáčíte další karmu, další utrpení! Mnoho dětí se narodí během jednoho dne. Jak to chcete zvládat. Skoncujte to. Pusťte to! 

114. Šimon Petr: Kéž by Miriham od nás odešla, neboť ženy nejsou hodny života. Ježíš řekl: "Hle, já ji povedu, aby se i ona stala živým duchem, rovným vám mužům. Každá žena, která se učiní mužem, vejde do království nebes. 

Žena která je mužem už nerodí... žádné další nové trpíci bytosti. Která matka však dokáže porazit tu vášeň rodit? Jedině ta, která prohléda a uviděla mnoho utrpení způsobené pomíjivostí v tomto světě, uviděla, své milované pacholátka zmučené, zkroucené v bolestech, shrbené ve stáří, umírající a propadající peklu. Taková žena obdrží soucit, taková žena si své rodidla raději nechá vyoperovat. Raději spáchá sebevraždu, potratí. Což samozřejmě se knížeti pekel nelíbí a své zákony upravuje, a mladé ženy vybízí a motivuje je... jen to tu jako ve velkovýchově dobytka. Fuj! A jak praveno bylo. Budou dny, kdy řeknete: "Blaze břichu, které nepočalo a prsům, které nedávaly pít." Proto matky čím dál více budou plakat nad utrpením svých dětí, protože podmínky se budou zhoršovat. Zkrátka rodí se jen nové a nové utrpení. Na konci civilizace je vždy veliké utrpení. Proto hledejte raději nejprve království nebeské než abyste se pak dívali na tu spoušť a utrpení své i svých milovaných. Neboť utrpení matky mající dvanáct dětí bude 144 000 krát větší než utrpení ženy která neporodila. Co učiní tedy Ježíš? Naplní ji duchem, protože žena nachází naplnění jen v plození. Ale jakmile je naplněna duchem, pak je v daleko větší extázi vymaněná z moci žádostivostí, které ji využívaly jen k plození svých obětí. 

Obyčejná Nula

=============================================================