Živé slovo Mesiáše
Stránka otázek

Odpovědi [Zpět] - [Promluvy] - [Tisk]

Otázka: Před pár týdny přede mnou relativita všeho vyvstala v nečekané hrůzostrašnosti. Nevím, jestli jsem se někdy předtím tak cítil. Klepaly se mně ruce, že jsem se nemohl trefit lžičkou do hrnku. Mělo to dost nepříjemné efekty, ale výstup pozititvní. Pochopil jsem, že nemá smysl zaujímat stanovisko. Věděl jsem to už před tím a snažil jsem se tím řídit, ale takhle hluboce jsem to dříve nenahlédl. Jestli to jde nahlédnout ještě hloub, tak jsem zvědav, co to se mnou udělá. Navíc to bylo doprovázenou ztrátou důvěry v cokoli a v kohokoli. Nevěděl jsem, jestli se zblázním hned nebo až za chvíli. Tak trošku se mě zbortil svět (už poněkolikáté). Teď si zase stavím nový, ale chybí mě nějaký stavební materiál. Žiju teď tak trošku v provizoriu. Nevím, ale řekl bych, že nějakou půdu pod nohama člověk potřebuje. Dokonce bych řekl, a někde jsem to i psal, že ve výžkách se nedá natrvalo vznážet, ale do výžky se musí růst s nohama pevně na zemi. Stále si myslím, že to tak je, ale ta půda asi nebyla zatím dost pevná. A ty nohy taky ne.
Odpověď: To je jen strach tvého já. Odložit se to je podobno věčné smrti. Svět se zbrotí sedmkrát než si výšky spadnou na zem. Není třeba stavět na filozofii. Jen to žít okamžik za okamžikem.
Obyčejná Nula
***
Tak chytrej umím být taky.
Žít, dělat to... nemyslet při tom!!!!! Napsal jsem jak to je v článku Radostné vzkříšení
Jedna myšlenka vyvolá druhou atd. Jo, je to hrůza, když to člověk včas nezachytí. Mně taky myšlenka či myšlenkový závěr vyvolá okamžitě protichůdnou alternativu. Za takové situace se vážně nedají dělat žádné závěry. A tak člověk ztrácí motivaci nějaké závěry dělat. Což není ššatné. Tedy pokud se jedná o nepodstatné věci. Pokud se jedná o věci podstatné, je to nevědění, a to mě netěší. Ano, ano, stačí být bděloučký a hlídat záchvěvy mysli. :-))) Je to velmi jednoduché. :-)))
Když jsi v klidu... když mě vykrádali cigáni, zjistil jsem že jsem žil zase jen v iluzi. Nyní cvičím. Kdybych tak moc nepsal celkem by mě ani nebolely nohy. Prosedět celé dny není dobré. Ale už to zmizí... je dobré nemít cíl... můj cíl byl pomáhat lidem... už není protože jsem pochopil že slovem nic nezmůžu. A činí to jen a jen potíže. Není pak čas na lidi co jsou kolem tebe. Je lepší být dpobrým na místě skutečném, než dobrým na místě 100Km vzdáleném. Tak jsem to pojmul a pomáhám jen tam kde skutečně jsem.
***
Přesně k tomu jsem dospěl. Proto jsem se přestal loni na podzim angažovat. Je třeba odhadnout, kde to stojí za to se angažovat. A na netu je to v minimálním množství případů.
Pusť ostatní z hlavy! Tvé utrpení se odvíjí jen od pohledu na ostatní třeba na Buddhu na mě. Jaké by jsi měl starosti kdyby jsi o ničem nevěděl a žil jen tak někde mezi eskymáky?
K tomu serveru: Koncepčně je to pojato myslím dobře. Ale přiznám se, že jsem skeptik, co se týče boje proti mystifikacím a duchovnímu businessu. Ten tu je tisíce let a bude tu, dokud bude poptávka. Dokud budou "hledající", kteří hledají jednoduchá bezbolestná řešení svých problémů. Kupují si lži a podvědomě to mnozí i vědí. Ale chtějí to tak. Chtějí pohádky a chodí na ně na přednášky. Chtějí jiné, bezproblémové světy, tak si je vytvářejí v myslích a říkají tomu meditace. Chtějí spasitele, tak si je platí a čekají na příchod ufonů. Dále se obávám, že se tam natlačí kdejaký internetový exhibicionista, aby to všem vysvětlil. Tak, jako se to děje na všech diskuzích. Jak tomu chcete zabránit?
Položí se mu takové otázky aby se sám zdiskreditoval. Třeba jak se jeden vytahoval na spirále. Napsal sjem mu jen dva příspěvky a skončil :-).
***
U někoho se zdiskredituje, u někoho. Ale nezastavíš tím duchovní business.
Seru na to. Já nejsem ten kdo platí. Každý je sám za sebe odpovědný. Zase je to ta starost o ostatní. Víš jak by na tom musel být Bůh kolik by musel mít starostí? Láska je jen vyděračské doupě. Utrpení milujícího Boha, avatara, spasitele je největší!
Všechno je pomíjivé. Auta, baráky, peníze...atd. (Znáš knihu Kazatel? (Starý Zákon))
Kazatele mám, ale nečetl jsem. Proč bible vždy děsí? Strašení nikam nevede.
***
To není děšení, to je popis reality. Ty děláš to samé.
Kazatel děsí Bohem, já jen tím, že si za všechno můžu lidi sami ve své kebuli kvůli Bohu!
A co spasení? Spasení není pomíjivé?
Všechno je pomíjivé, nebo si snad myslíš že bys něco mohl získat pro sebe a těšit se z toho věčně. Raději umřít na věky než dokola točit ten kolotoč ne?
***
Jo, to umí každý.
Až na tebe. O co ti pořád jde.... vždyť je to jen ego-hra: zisk-ztráta-lpění-strach. Pusť to a jsi volný!
Pořád píšeš, že všichni skončí na hřbitově. Mě připadá, že o to ti snad jde. K čemu auto, když o něj příjdeš? ALE: K čemu osvícení, spasení, když o něj přijdeš?
No odpověz a oddechni si. Je to jen habaďura. Bodhisattva není Bodhisattva, Buddha není Buddha, Kritus není Kristus, osvícení není osvícení, nirvána je jen utrpení a svoboda není osvobození. Ten kdo se vzdá všecho získá. Všichni nás předbíhají kámo, i ti ožralové!
Kdo o sobě ví je trpící? Nevědět o sobě je nevědět o své radosti. Píšeš o tom, jak se zbavit utrpení. Můj dojem z toho všeho je následující: Ale ty ses ho nezbavil. Trpíš a chceš nebýt. Tvoje východisko z utrpení je smrt. Nevědět o sobě, nevědět o ničem.
Tak to se doplňujem... tady je řešení: Zastav podobné myšlenky! Utrpení život i smrt je možné jen v přemýšlení!
K tomu není potřeba cesta. Jenom odvaha to skončit. (Což je podle mě hloupost).
Kdo to chce skončit toho zab. Nemysli! Nemysli! Jen žij! Nelez Bohu do prdele! On nad tebou nemá žádnou moc! Nikdo ji nad tebou nemá jen tvůj strach!
Honíš se za autem? Proč, když skončíš na hřbitově? Honíš se za spasením? Proč, když skončíš na hřbitově? Nehoň se za ničím. Nic neměj. Pokud to není výsledek neschopnosti nebo lenosti, budeš šťastný a bez závisti. Pokud nic nemáš, protože je to z nouze ctnost, stejně šťastný nebudeš. A ti, co se honí a daří se jim dosahovat pomíjivých cílů budou nakonec šťastnější než ty. Oboje štěstí je pomíjívé. Tak co s tím? Ha? Nevidím v tom rozdíl. Má smysl usilovat o to, co je trvalé. Jde - li o štěstí, pokud budu šťastný materialista, proč bych měnil? A věř, že jsou šťastní materialisté. Až do smrti - AMEN!
ANO! Není důležité to co máš ale jak tě to naplňuje! Zde je klíč: Nečum druhým do talíře! Co ti chybí bez vědění o tom co dosáhli jiní! Peklo je toto: Chci to co nemám. Ráj je toto: Jsem spokojen s tím co mám i jaký jsem!
- Nerad se pouštím do spekulací. TO nikam nevede.
Máš pravdu, občas je to takové popotahování, snažím se z tebe dostat odpověď. Jasnou, jako jsou mnohé tvé úvahy a postřehy.
ZDE: Plakej sám na sebou zvracej sám sebe, vyplivuj žhavou kouli. Pusť se cílů! Za všechno utrpení může vědění. Když jsi byl malý co ti chybělo! Spal ty knihy i mé texty! Nevytvářej rozpor se sebou samým. Postav se na vlastní nohy a dej osvíceným do zubů! Napiš Bohu dopis kde si vyleješ srdce vybrečíš oči a pak jej pošli do prdele i se Satanem a jejich hrou! Žij podle svého. NEmusíš se ničím stát ani ničím být. Obejmi rodinu a přijmi i smrt.
- Měli bysme se bavit prakticky. Máš nějaké finty ze své praxe?
Mám. Zapomenout na všechno, cos kdy četl a slyšel a nebát se nepředstavitelného.
A technika?! Je nějaká lobotomie? Hypnotizér to nedokáže. Ze své praxe svím že stačí vyjít na poušť a nevracet se dřív dokud se hlava nevyčistí!!!! Dokonale!!! Byl an to příběh o 1000 kravách. Celá škola... vzít deset krav odejít s nimi do hor a vrítit se až jich bude tisíc. Toť celá alchymie. Budu rád když mě pak pošleš do prdele a když budu chtít promluvit vrazíš mi do huby hovno!
Obyčejná Nula

[Zpět] - [Promluvy] - [Tisk]

mesias@oslikuv.net
13.06.2003