Živé slovo Mesiáše
Temná nebo světlá chvíle Oty Luňáka?

Paskvil on-line II [Tisk]

Nemohl jsem dostat nádhernější přihrávku k dovětku mého článku (o kterém již delší dobu medituji),
Delší dobu? To je vzorné. Děkuji za pozornost. Ale co je ti to platné? Tím se tvůj problém jen zvětšuje.
než tuto reakci. A tak rozborem reakce našeho milého čtenáře (snad mi Renée velkoryse a duchovně promine moji příslovečnou obhroublost a pověstné bodliny) se pokusím vysvětlit, jak to vnímám já, a proč píši to, co píši, a jak to píši.
To nemusíš obhajovat. Leda bys chtěl něco podsunout čtenářům...
Vážení,
po přečtení článku "Paskvil on-line" jsem nabyl dojmu, že zůstává něco podstatného utajeno. A protože si myslím, že by to utajeno být nemělo, píši tento "dopis".
pan Sternt odhalil Pravdu... konečně... ;-))?
No čeká se už jen na tebe.
Pominu-li zpočátku Otu Luňáka (vrátím se ale k němu později),
To je to hlavní, proč pan Sternt vysvětluje, exhibuje? "Nandat" to tomu Luňákovi...? Musel jsem mu hezky šlápnout na duchovní kuří oko.
Chudák... za vším vidí nepřátele... to musí být deprimující, ale kdo by se přátelil s ostnatou koulí? Chceš vidět to jedinné duchovní kuří oko? Podívej se sám do zrcadla.
napadá mně biblický příměr:
"Nikdo není doma prorokem".
Proč si to myslím? Zkusím to zeširoka:
Pokud jsem pochopil, tak na spirále očekáváte "duchovno". Ne že bych tomu tak úplně rozuměl, ale není náhodou to "duchovno" spojeno s rozvojem vnímání a pochopením skrytých souvislostí?
Opravdu brilantní definice duchovna. Jen to taky osobně zkusit - a zapomenout při tom na "duchovno"...;-))
Zapomenout na duchovní bodliny by taky neškodilo.
A pokud mne paměť neklame, je jedním z ukazatelů to, že je najednou vnímáno i něco jiného. A to "jiné" je zcela ve své přirozenosti sdělováno.
Jen to umět procítit srdcem; co je co - a kdo je kdo. Jinak můžeme plakat na nesprávném hrobě.
Mnozí budou plakat na tom správném protože oni to srdce měli.
A teď k tomu prorokovi ve vlastním městě. To, že znáte Petra Vaníčka jménem z před "nějaké" doby může být ve vás zábranou ho vidět dnes....
Mám k tomu - si něco takového myslet - hned několik důležitých bodů:
- zaujala mne dosti velká podobnost popisu dialogů Petra-Mesiáše-Štestíčka-a_kdoví_koho_ještě s dialogy v docela milé knize od Lewise Carolla Alenka v říši divů a za zrcadlem. A teprve nyní mne napadlo, co že to vlastně Lewis Caroll chtěl sdělit...
Petra "štěstíčko" znám osobně, a je mi srdečně jedno, je-li oním Mesiášem, či ne. Pokud ve výlevech Mesiáše vnímám barevně vykvétající nadutost a omezenost, není podstatné, KDO je "ZA". Nejde mi o subjekt, jako zřejmě pisateli, ale o "FORMU". Tou je obecně se šířící nadutost duchovně se tvářících amatérů - a mě právě baví si z toho dělat lekraci.
Formu vidí ale jen zažívající subjekt. Ten ji určuje. Je to jen tvůj soud a tvá iluze. Spíše jde o to vidět podstatu. Kdyby tě to bavilo, proč bys to musel prezentovat jiným? Nejde jen o pýchu a nadutost?
Toť vše. Štěstíčko neštěstíčko, Blekota neblekota. Paradoxní je, že z nadržování Štěstíčkovi mě obviňoval Velký Amatér, Mistr duchovních kravin, inspektor channelingu, úžasný Roman Palka.
Blekota... kéž by si to řekli všichní lidé o všech Duchovních mistrech a knězích... jejda to by mesiáš vůbec nemusel chodit. Zkus poznat že Castaneda byl jen blekota.
Renée mě obviňuje z opaku - není to snad doklad mojí úžasné nestrannosti??? JE, odpovím si sám!
Ale Otíčku, Rennée vůbec neargumentoval tím žes štěstíčkovi nadržoval. Jsi v tom už moc zapletený. Neodpovídej si na všechno sám!!!
- odmítnout je asi to nejlehčí, co můžeme udělat. Zkoušel ale někdo z vás pochopit, co vlastně onen Petr chce říci? To že tomu já za svou osobu nemohu přijít na kloub ještě neznamená že je to špatné. A nemusíme pro příklady chodit ani moc daleko: Kolik je různých, navzájem si odporujících, výkladů Bible? A přesto jsou všichni přesvědčeni že je v ní popsána Pravda...
- a mohl bych i pokračovat, ale myslím, že už je to zbytečné...
Vrátím-li se k Otovi, je jeho postoj pochopitelný. Tedy v případě, že ho chceme chápat...
pokud by mě Renée opravdu chápal, asi by takto neblábolil.
Ach jo... Reneé píše pro čtenáře Spirály, není proti TOBĚ!!!! Ty jsi zkrátka posedlý. Nestraší tě i v noci démoni a upíři?
Ale nemám mu to za zlé, dotknul jsem se svými "ostny" již mnoha skořápek duchovních gigantů - a mnohdy ani nemaje tušení, o koho jde.
Tady se opravdu dlouze směju. Díky! Den je hned krásnější.
Mám totiž pravidelně "štěstíčko" a dostanu možnost nakouknout i za kulisy hmotné existence veleduchů naší duchovní scény - většinou tam nacházím dost duchovního hnoje.
Mnohem větší štěstíčko je mít nakouknout i za kulisy své hmotné existence. Když mají ostatní v talíři hnůj, tak se spokojíš i s ohlodanými kostmi? Chatrné kritéria pro vlastní a na hnoji ostaních závislé štěstí.
Použiji-li zase obrazu, připadá mi Ota trošku rozčarovaný (nebudu se trápit hledáním proč, to je jeho parketa), a to mu vytváří malé bodlinky. Něco jako námořní puma. A podle afektu jakým se rozepsal mne ten příměr vede k závěru, že se Petrovi-Mesiášovi povedlo nějakou tu rozbušku aktivovat... Člověk nevydá nikdy tolik energie, jako když se cítí ohrožen. A mesiáše zjevně baví hledat naše vlastní omezení sama sebou - ty domnělé rozbušky...
Jde jen o to, milý Renée, nesrovnávat hrušky s jablky, nebýt slepý, a nenaslouchat vlastní zpitomělé mysli.
Bingó!!!!
PAK UZŘÍŠ energetickou PODSTATU VĚCÍ, onu pověstnou PRAVDU.
No tak šup... no :-).
Zdá se mi to, jako vnitřní pocit "že na tom, co Mesiáš píše něco je..." a z toho vycházející - zcela standardní v našich krajích - snaha ho trumfnout. Pokud ho "trumfnout" nedokážu, tak ho alespoň "shodit"...
Co když je to všechno ale trošku jinak?
Teď jsi uhodil hřebík na hlavičku!
Ale on myslel jinak vůči tvé první reakci Paskvil On-line I a ty meleš pořád to své.
Co když Mesiáš nám přináší poselství mírně překvapené duše, která se dostala nějakou malou brankou ve zdi našich omezení kousek dál, kde je to najednou vše zřetelnější ale také úplně jinak? Co když v tom co vidí má schopnost nám tu malou branku ukázat? Co když mi to co píše může pomoci opustit můj "bludný kruh", ve kterém se nešťasten motám už drahnou dobu?
A co když je to ještě jinak? Co když je branka iluze, a snaha do ní dovléci silou ty nesvéprávné "lidičky", je jen hrou o vlastní sebedůležitost? Znám pár dalších veleduchů, které šíleně, až k pláči, trápí nedokonalost "lidiček", leč jejich vlastní "duchovní" bahno je nechává ledově klidnými.
A který je ten veleduch Spirály? Docela se bavím. Díky. Ukazuješ mi jak je vše realitivní. A že pomýlený předsudek způsobí jen naprostou zaslepenost. Placatíš se v tom skvěle. Jako slon v porcelánu. Kopeš hrob v radosti pro jiného a netušíš že ho kopeš jen sám sobě. Když jsi vzpomenu že jsem byl taky takový zaslepený tak se mohu jen sám sobě smát.
Myslím si - vzhledem k tomu, co se na Spirále objevilo -, že tato možnost poučit se je dána opravdu jen některým...
Duchovní cesta je cesta zkušeností. A pokud je nutné pro další krok vidět jinýma očima a naučit se chápat jiné souvislosti, rád to udělám.
Tak na to se mi hodí parafráze na Bruntona: "Když se duchovno (mysticismus) stane pouhou cestou úniku od těžkostí, které ostře vyžadují, aby se jim čelilo, nebo když pěstuje atmosféru, ve které zbožní šarlatáni mohou předstírat, že jsou posvěcenými mluvčími Boha, je čas zavolat kriticky "stůj". ("Eseje o hledání", Paul Brunton, str. 146)
A kdo není dítětem božím? Brunton utekl dost daleko a zanechal za sebou dost svazků slov posvěceného. To je ale na světě komedie... jak se každý krásně zrcadlí v druhých ale on neví že to je jen jeho obraz. A tak poučuje svůj obraz zkrze cizí uši! Bravo!
A mimo to, ten "rozbuškový" příměr má ještě jednu, velice důležitou složku:
"Mesiáše" opravdu "baví" hledat naše "rozbušky" - dokazuje to na mnohých místech. A já mu za to, alespoň sám za svou osobu, velice děkuji, neboť jakékoliv omezení v jakékoliv formě nesnáším a jsem-li omezen svými hranicemi - a tedy i nesvoboden - ten, kdo mi je ukáže a pomůže objasnit není můj nepřítel. Je to pro mne dar.
Hlavně, aby hledal i svoje vlastní rozbušky. Jinak by mu mohlo zůstat jen to hledání u ostatních, a přišel by pozdě. Což je memento všech "hledajících" - "Starejte se HLAVNĚ O [SEBE], a to ostatní vám bude přidáno". Svatá pravda.
Mesiáš se stará o sebe. Protože ty druhé nevidí. Jen jedno srdce jest.
Přednáška z duchovna: Renée Sternt
Ukázka z pekla: Ota Luňák
Můj komentář:
Panu Sterntovi je opravdu něco podstatného utajeno. Zatím. Něco, co ale (jste-li ochotni VIDĚT) najdete všude kolem sebe, především sami v sobě, nebo v posledním díle skvělé nápovědy - filmu "Matrix Reloaded". Jakoby sami tvůrci filmu vnímali, že nápověda z prvního dílu nestačí, a "reloadovali" tedy druhou. Je však zhuštěnější, psaná "ve strojáku" a obtížně se sleduje "nit". Musíte totiž zapojit všechno, co jste se dosud na trenažéru Svět naučili, a z čeho vás neúprosné energetické síto "zkouší".
Jediný kdo tu něco tají jsi ty. Probuď se!
Že totiž mysl je špatný rádce, a tato doba na nás působí energetickou pákou našich vlastních nepochopení toho, KDO jsme, PROČ existujeme, a JAKÝ je smysl naší existence. A buď to "ustojíme", nebo nám to "vadí".
Ustát nebo vadit je stejné peklo. Jak jsi na tom ty Oto? Obojí potřebuje zbraně a bodliny! Co to takhle pustit z mysli?
Proto, když panu Sterntovi "vadí" jakési "bodlinky" (tak pan Sternt vnímá moji, někdy až zbytečně laskavou, snahu sdílet svá pozorování mým osobitě jedinečným a láskyplným způsobem -
Ale Sternt nebojuje proti tobě!!!! Ho se tvé bodlinky nedotýkají... píše jen čtenářům protože chce sdílat snimi i svá pozorovaní tvého jedinečně laskyplného způsobu. Najednou tu už nejde ani o Mesiáše ale o Sternta. Ota je ostnatý jako velký peruánský kaktus :-).
má je především hledat sám v sobě. Nebo ne? Co myslíš, Romane Palko (už máš povolený komentář, oslíku!)?
Mesiáš si vzal lupu právě aby o tom hledání v sobě napsal. Udělal jsi chybu že jsi nečetl nic z jeho stránek, až si něco z nich přečtou zdejší lidé, budeš zjeven v celé své kráse. Chystej si už epitaf.
Mohu psát o čemkoliv, nadávat a řvát, mohu se i bít o Pravdu fyzicky - ale to HLAVNÍ je, JAKÉ emoce při tom vnímám (lze jimi "cestovat" kamkoliv ve "Vesmíru").
A jaké emoce myslíš že z tebe vnímají ostatní? Nechť jsou ostatní tobě zrcadlem toho co z tebe vyzařuje. Ale zatím jsi jako australská ježura pálící všude ostny.
Pokud to beru jako HRU a NIC, žádné emoce, mnou nezmítají (=necítím ani bodlinky, ani vztek, ani potřebu cokoliv komentovat...atd.), pak jsem na tom ještě relativně dobře... Ale co ti chytří lži mesiášové, kteří pokaždé vědí, jak na to (či lépe; našeptá jim to jejich duchovní nenasytné Ego), ale hroutí se vždy, když s nimi nesouhlasíte?
Nevidím že bych se hroutil. Zřejmě jsi žádného živého mesiáše ještě nepotkal a máš o něm jen nějaké doměnky.
"Mistři", kteří vám silou vnucují "svoji" (=jedině správnou) Pravdu a způsob jak vnímat, jak Být?
Jediné co jsem udělal jsem popsal principy příčin a následků. Ať každý sám za sebe rozhodne zda-li mu to něco pomůže. Mě to pomohlo, je to jen má zkušenost. Jsem pro spolupráci založenou na zkušenosti. Každý člověk může pomoci svými ověřenými postřehy... ale né filozofovat fráze z knih. Na mých stránkách je 99% vše pouhá vlastní zkušenost a popis pastí v nichž se dá uvíznout jako v bludném kruhu.
Upíři, kteří se slzami oběti v očích na vás napojují svá sací potrubí a rozčiluje je, když nejste "ohleduplní" a "laskaví"...? Všechny tyto entity nás zkouší - nakolik jsme SAMI SEBOU, zda-li umíme vymezit posvátné hranice osobní jedinečnosti - nebo nakolik věříme stádním memům a zvířecím pudům kdesi daleko v naší dávné "minulosti".
A tebe zkouší kdo? Kdo tě nutil reagovat... proč ses sám napojil a nyní pláčeš? No tak se odpoj.
Naše Existence je neustálá změna, neustálé udržování Života ve všech jeho možných i fantasmagorických podobách; Života jehož zárukou zachování je právě ona, duchovními slepci kritizovaná, různost, barevnost a velkolepost jedinečnosti každé pranepatrné energie.
Tak se změnám nebraň! Hájíš jen své pozice a kritizuješ rozmanitost lidského výběru a podsouváš to své. Mesiáš dal rady takové aby se jimi člověk mohl řídit tam kde je. Poskytnul techniky jež lez aplikovat kdekoliv a kdykoliv.
Mnoho ustrašených duchů si staví teploučká hnízdečka, která nazývají "duchovno", ta však jsou jen páchnoucími pelechy zmutovaného Ega. Nemají již sílu vnímat energie všeho a všech jako NIKDY nekončící HRU jedinečností, aniž by je to dramaticky nevyvádělo z míry. Mají STRACH, který odmítají vidět na svém, JEJICH nitro jim zrcadlícím, okolí.
No tobě už dost lidí napsalo ať se vzpamatuješ... ale ty nic...
"ONI" jsou vinni - "JÁ" jsem "OK", správný/správná, slušný, normální, loajální, duchovní... Kolika zrůdnými přívlastky se dokáže naše úžasné Ego ověsit, do kolika mnohavrstvých masek se dokáže skrýt?
Je pohodlné vlastní démony projektovat do okolí a halit se hávem samolibosti.
Hezké kouzelné zrcadlo.
Pan Sternt je jistě urozená, vysoce duchovní duše, která má však jedinou (leč zásadní) vadu: příslovečnou uprděnost sebedůležitosti. Rozezná však, milý Renée, legraci od zásadní Pravdy, rozezná zrno od plev? Rozezná, kdy "pravda" maskuje nenasytné ego a sací potrubí, dokáže ocenit, například, jedinečnost zvracejícího opilce (=silně "neduchovní" bytosti)?
Já bych řekl že právě že rozezná jinak by nepsal na Spirálu ale psal by Mesiášovi.
Růžové brýle duchovních paroháčů (=jejich vlastní duše jim jaksi "zahýbá") jsou dnes častou ozdobou, hojným odznakem kazatelů jediné správnosti.
Velmi častou.
A tak se dostávám k meritu věci: A nedělám to samé já sám, zde na Spirále? Spirálu jsem stvořil jako prostor sdílení - a her. Nikoho nenutím Spirálu číst, respektovat a poslouchat mé bláboly. Ani přímo, ani nepřímo lákáním na mystické meditace, channeling, či mesiášské spasení (="ale rychle, než Já, Veliký Mesiáš, zmizím").
Mizím jen z očí vinou těch kteří nechtějí vidět...
Nikoho nenutím, jen si hraji. A rád posunuji hru do absurdních poloh - ty teprve ukáží, co je za kulisami velkodušnosti a vrstvami masek ega. Nejen mých vlastních...;-))
Tak posunuj posunuj... zbytečné to vysílení jen aby sis něco dokázal. Kdo ti tahá za provázky? Třeba hraješ jen tu komickou roli podle scénáře pana Sterna.
Rád si hraji se slovíčky, dělám legraci z ostatních i ze sebe - leč bedlivě sleduji, co se děje ve mně. Pokud diskutuji, a třeba prskám jak křeček, VŽDY stopuji SÁM SEBE.
Řekl bych že stopuješ špatnou stopu. Nacházíš jen hovínka druhých.
Moji partneři na diskusním poli mně tak (občas nevědomě...) dávají úžasný dar: čím více se mě snaží "dostat", tím lépe mi poslouží v pátrání po energetických blocích ve mém vlastním nitru, v mém osobním Vesmíru.
Osobní vesmír? Ani Hitler nešel ve své nadutosti tak daleko.
A čím více toho najdu, tím snáze si dokáži dále "hrát", posunovat hranice, což z vnějšku může vypadat, jako velké tření. Ale vše, co zjistím, okamžitě aplikuji ve "hmotě" - to je moje hlavní hrací plocha.
Ty jo to máš povinností a práce... a to ti nařídil kdo? Kdo ti velí? To my si dáme zatím svobodně zmrzku.
Nehodlám se uzavírat do mentálních konstrukcí Mesiášů či jiných bloudů. Mohu jít totiž i ve hmotě (nejen v iluzích a představách slepého "duchovna") tam, kam bych se dříve neodvážil, protože jsem byl poslušen "vychování", postižen "slušností", či jinými memy a implantáty, kterými nás, své děti, laskavá Existence zkouší.
"Budeš-li mne zkušovati, jako zlato se ukáži"...
Zlato studí brrr. Květinka voní a vždy potěší srdce prosté ženy. Kvůli zlatu se už toho naválčilo a numíralo. Ale kvůli květině... se toho naplakalo, natancovalo a nazpívalo.
Všude kolem nás je opravdu spousta nápovědy, a nemusíte číst ani Bibli - když se totiž vykašlete na kraviny jménem "duchovno" (atd.), dokážete i (konečně)... SKUTEČNĚ BÝT.
Tak se vykašlej na energie a jen skutečně buď.
Aniž by ono "zkušovati" bylo bolestivé. A o to jde především. Být Hrou a stát se i samotnou radostí ze Hry. "Kdo chce hýbat světem, musí hýbat sebou" (Sokrates)
Hraješ sám se sebou... a to podstatné ti uteče.
"Umění stopování spočívá v tom, že se naučíš všechny triky svého převleku a naučíš se je tak dokonale, že tvůj převlek nikdo neodhalí. Abys to dokázal, musíš být nemilosrdný, prohnaný, trpělivý a laskavý. Nemilosrdnost nesmí sklouznout do nelítosti, prohnanost do krutosti, trpělivost do netečnosti a laskavost do šílenství." (Carlos Castaneda)
A tys to vzal zkratkou. Hned jsi skluznul do toho druhého aniž bys rozvinul to první. A propadls stejnému peklu jako Carlos.
Mnoha bodlinami opatřený, leč přesto vás, vy rozkošní hajzlíci, milující... ;-))) Ota Luňák
A my budem rádi když se na nás vysereš a řádně spláchneš. Ale co bys byl bez nás? Koho bys pak mohl zesměšnit? Ty jsi na nás závislý... lpějící a to není milování... ale posíláš nás do svého vězení pod zámek aby ses ve chvílích traumat mohl na někom vyřádit a pochválit sám sebe.
Komentáře čtenářů: (přidám zatím jsou tam jen ty dva)
Zrcadlo : "ONI" jsou vinni - "JÁ" jsem "OK", správný/správná, slušný, normální, loajální, duchovní... Kolika zrůdnými přívlastky se dokáže naše úžasné Ego ověsit, do kolika mnohavrstvých masek se dokáže skrýt? Je pohodlné vlastní démony projektovat do okolí a halit se hávem samolibosti.
Obyčejná Nula : Otíčku co to zase vyvádíš? Ty že jsi nemilosrdný stopař? Prosím nesmějte se mu. Vždyť nedokážeš odhalit ani vlastní iluze. Pokud já vím, tak Spasitel je pes Houmra Simsna a Mesiáš je jen Slepý Osel z jedné pohádky. No a co tahle nevinná zvířátka s tebou dělají. Tam kde se děti smějí ty udatně bojuješ zaklet ve svých domělých iluzích a bráníš své zmítající se ego? Před kým? Před svou iluzí? Víte lidé že síla a délka ostnů je přímo úměrná jak Ota často používá... připosranosti a tedy duchovní nevyzrálosti? Pro mě jsou ty tvý ostny jen chmířím lechtajícím na bránici. Chudáčku... kdo by pohladil pichlavé a ostnaté nic které se stydí nechat přebalit? Zřejme si budeš muset trochu zasmrdět ve vlastních výměšcích než zmoudříš. Koukám že se tady rýsuje článek Zraněný mesiáš. Tak až jednou dokážeš si veřejně přiznat to co on si přiznal v článku Doznání šíleného Osla, a odhodíš své ostny, a necháš to své peruánské ego zemřít v bolesti a bez trucovitého kopání nožičkama a dělání veřejného povyku na kříži, pak se před tebou pokloním jako nejponíženější služebník. Mesiáš má aspoň srdce které není z ostnů. A má-li být srdce funkční musí se rozlomit jeho pečeť a to bolí. Jsi jako sobecký kačer skrblík co se týče energií. To je tvůj majetek? Kundaliní? Ale fuj... Duchovní matka naopak věnuje veškerou svou energii bez ohledu na svůj zisk jen na péči ve prospěch postatních. Kdo dává bude mít. Kdo skrblí a brání "SVÉ" zchudne na kost. Jdi a uč se milosrdenství chci a né oběti&trofeje svých ostnů. PS: Jde vidět, že i přes tvé ostny, Mesiáš hravě proniknul a aktivoval rozbušku, jinak bys přeci tak nevyváděl... Aspoň se lidé zde mohou poučit jak by se jevili okolí po x-letém absolvování tvé ostnaté školy. Poděkujte Otovi, za to že se obětoval abyste vy mohli růst a nebloudili tolik let jako on.
Renée Sternt : Drahý Oto, děkuji za publikaci. Před tím to viděli jen někteří, teď mohou všichni: Ota Luňák je samolibý a tedy i nešťastný, netýkavý, vybuchující a navíc z větší části slepý. Existuje však pomoc: Vyjmi břevno z oka svého - a jistě s podivem - zjistíš, že třísky v očích ostatních zmizí samy. Dokud to neuděláš, budeš ve své slepotě opravdu pro sebe vypadat jako ten nejlepší a neuvidíš, že ostatním je tebe jen líto. I já tě lituji.
Renée Sternt : Ti moudřejší z Vás jistě pochopili, že to co jsem napsal byl - spíše než útok na Otu - pokus o "vidění z jiné strany". Nikdo z lidí není totiž špatný, to jen my - ve své slepotě - nevidíme. Petr Mesiáš si sice hraje s ohněm, ale má už takovou povahu. "Je to smíšek neposeda" a pokud budeme vybuchovat znamená to, že ho potřebujeme - on nám "jen" ukazuje naši vlastní nedokonalost, která nás nutí bránit se. Respektive ukazuje to, co nám v dokonalosti překáží... A to je mnohdy strach, nedostatek soucitu a pochopení.... A příznám se i bez mučení. Byla to i pastička na Otu. A jak se rozpovídal... Co říkáte?
Nabodeníčko : Pro Otu: To, že STOPUJEŠ SÁM SEBE znamená popření skoro všeho cos tu napsal. Vždyť ty se neznáš, když se musíš teprve Stopovat. A mně to připadá podobné, jako v té historce, kterou dával k lepšímu jeden o tom jezdci, co hledá koně na kterém sedí... Co se takhle přestat stopovat a jen být?
Michal : Nebál bych se demaskovat vlastní sebedůležitost. Bez pocitu lítosti či zranění, viz. www.oslikuv.net/mesias/pro28.htm. Naopak, je to zábavné.
Michal : K radosti demaskování sebedůležitosti u druhých. Proč? Kvůli sportu? Náruživost, droga? Ukázal se obrázek tmavovlasého chlapíka s prodlouženým penisem (mistrovský kousek), jehož vášní je neustále kopulovat na druhých. Je snadné jeho vášeň ochladit: Věnujte chvilku nezúčastněné pozornosti jeho vášni! To ho trochu ochladí. A pak hupky dupky přesuňte pozornost jinam, a celé to představení zmizí. Guru-mesiáši, chlapče, kdepak jsi? :-))))
Michal : Pane Zentrichu, přestaňte už být tak uprděný, a rozdělte si svou nanicovatou zprávičku do několika odstavečků. Určitě se tam vejde vše, čím jste tak plný.
Michal : Textík pro guru-mesiáše jsem dopracoval k trošku větší preciznosti, omlouvám se všem, které teď nudím) Ukázal se nám jakýsi tmavovlasý, mírně otylý chlapík s uměle prodlouženým, ale nepříliš pevným penisem (mistrovský kousek), jehož vášní je sloužit radosti z neustálé kopulace na sloupech. Jeho vědomí je z 99,9% centrováno v této úctyhodné části těla, zbytek energie slouží k převodu slastných elektrických impulzů, případně k nalezení dalšího sloupu. Lidičky, mamlásci, sloupy, jájínci, duchovňáčci, slimáčci, věnujte chvilku nezúčastněné pozornosti jeho vášni! To ho trochu ochladí. A pak hupky dupky přesuňte pozornost jinam, a celé to představení zmizí. Guru-mesiáši, chlapče, kdepak jsi? :-))))
Michal : Loučím se na spirále, hajhou. Dodržím slovo chlapa (haha, chlapa - no teda) a už sem nepáchnu. A posílám překvápko: Michal, Štěstíčko, Renée Sternt, Petr Vaníček, to všechno jsem sehrál pro vaše obveselení.
Michal : Haj hou.
www.oslikuv.net/mesias : Překvápko dne: Rád bych vám sdělil, že já a Ota jsem byli na všem peředem domluveni. A tak se nám tady chytily samé velké ryby. Michal je totiž Michal Frohlich který pohořel na tom poučovat mesiáše a Reneé Sternt je jen Michalův žák. Jen dodávám, že si tu Michal při balení kufrů zapoměl slipy. Zbalil kufry ve stresu a to mě přivádí k velkému smíchu.
Jarka : ??? jaké velké ryby???? nejsem si jistá co tím autor myslel. Ale potvrzuje to jedno: Nejsou věci jak se zdají :-))
Jarka : :-) IP lze měnit, přezdívky lze měnit a chybí li kontakt na živo, hůře se odkrývají souvislosti :-) jen by mě zajímalo, jak to je se zablokováním Romana P. Stále trvá???
Michal : Dělá Velkou Rybu z Obyčejné Nuly. Přes oči slipy, které si tady Michal Frohlich zapoměl. Obyčejná Nula, alias papa z Říma.
Michal : Pokud je umístění článku "Paskvil on-line II" vysoko nad článek s názvem "Uznejte své chyby" čistě náhodné, uznávám, že srandy není nikdy dost :-))) will continued
Voyeur : Ach vy úžasní mesiáši, nechcete už náhodou taky začít něco dělat? Co takhle například někoho z hrobu vytáhnout, vodu ve víno proměnit, jedny nemocí zbavovat, jíné do prasat vehnat, v sobotu nenasytně vymílat obilí a hlavně - nechat se už ukřižovat? Ta neustálá nejistota dlouhého čekání začíná být poněkud nesnesitelná... Voyeur
jana : 2Voyeur...:o))) ty si taky srandista... co tady kvičíš, když vymetáš weby stejně jako všichni... :o)))))
Voyeur : Nádherná Jano, velekněžko webová, Vymetám weby, neboť tolik veselí mi ani Nova dáti nemůže. A kvičím, kvičím jak píchnuté prase, neboť kdo pod znamením Vepře jest, ať dělá co dělá, prasetem se stane... A popíchaly mne bodlinky vykukující z pod mágovského pláště místního dikobrazího luňáka... Voyeur
jana : :o))))
Voyeur : Hej Vy tady - Vy Otu Luňáka znáte. Nakolik si hraje a nakolik to myslí vážně? Je to co napsal opravdu výpotek již zpuchřelého ega anebo opravdu je minové pole? Voyeur
jana : mno, řekla bych, že otík hledá tak, jako my všichni... :o)))
Voyeur : Huš, ty liško podšitá - odpověděti přímo jsi se mrštným jazykem vyhnula... BTW: Ty ani nemůžeš být blondýnka, že ano ;) Voyeur
Světluška : Otík má teď moc práce píše třetí díl aby ukázal jak jste mu všichni naletěli na jeho ostny, a jak jste se nechaly unést obyčejnou šamanskou sugescí. A nakonec ON bude ten největší hrdina.
Interacial : Váš černej humor mě značně vzrušuje.
Světluška : To voyeur... to záleží jestli momentálně vystopoval na sobě či jiných nějaké kuří oka. Pak do nich šlápne. Ten musí mít ale smradlavé boty :-).
Světluška : Jak vzniká kuří oko? To se vykuřují oka cigaretami Mapacho?
Obyčejná Nula

[Tisk]

mesias@oslikuv.net
08.06.2003