Živé slovo Mesiáše
Stránka otázek

Odpovědi [Zpět] - [Promluvy] - [Tisk]

Otázka: Nu krasne stranky, jak poucne. Kazdy potrebuje byt nejak vyjimecny a i kdyz jsi mozna 0 nic uz to te dela vyjimecnym. Mas stranky, odpovidas tem chudacku co maji hlavu plnou zmatku. Cetl jsem jednu knizku, autor mel podobny zpusob vyjadrovani, ze by vas bylo vic? Nu jen houst. Vzkaz tem co tohle budou mozna cist. Hledej a nikdy nenaleznes a az prestanes zjistis ze uz jsi davno nalezl. Poznej a nikdy nepoznas a az prestanes zjistis ze uz davno znas. Pracuj n sobe, studuj, medituj, rozdavej se, obetuj se, stan se diamantem. Kapka rosy blistiva jak diamant rozplynula se v jemnem vanku. Ha, ha, ha, ha...... K.J.
Odpověď:
A ten vzkaz jsi opsal odkud? Snažíš se být mezi těmi chudáčky nějak výjmečný?
To je celkem smutné.
Obyčejná Nula
***
Hele Ego, pic do nej. Och jak smutne, placu a smeji se zaroven, jaka sranda. Coz oci tve te sali a mysl samotou uz zkostnatela. Jen sen provanuty zivotem. Jsem podvodnik a lhar a ty ne? Kdo unese pravdu, tu Pravdu kolem nas. Vynasim nad sebou rozsudek, jsem vinen. Pfiiii, cim jsem se provinil. Ano jsem nula, jupiiiii. Necht ma vina je na ocich celeho sveta. Jak pravis, to je celkem smutne. 0 (nac zduraznovat obycejnost a cinit z ni vyjimecnost?) K.J.
Neznám nikoho kdo by měl nosit pravdu. Koho se to pořád snažíš maskovat. Tím více to bije do očí. Většina skončí tam kde ty. A to si myslí jak jsou dobří a přitom jsou jen loutky. Mě neoblafneš žádnými triky.
Obyčejná Nula
***
No vidis, ja taky neznam nikoho co nosi pravdu, supr tak to je nas vic. Co to porad pl cas, maskovat, skryvat, co? koho? vubec ti nerozumim? Tva samota te oslepila a tvoje Ego me ted soudi, hele konecne mam soudce, protoze do ted jsem se soudil sam,nebo ne? Nevim kde jsem skoncil a jak jsem skoncil, ale dekuji dari se mi dobre. mm, dokonce i carovat umim, skoda, do dneska jsem to ani netusil. Uronim slzu nad tvoji obycejnosti, snad te vanek nerozfouka. Jsem loutka, jo jsem, provazek nahoru, rucicka hezky podle nej. Tak a ted uklona, BUM, spadl jsem na nos, snurka pra kla. Nu mej se hezky na svem piedestalu obycejnosti. Obycejnost nedelaji slova. Papa, jestli dovolis, pujdu si ted zahrat jednu supr hru. Ma fakt skveleho rezisera, sice svoji roli presne neznam, ale obcas pry davam supr vykon. A jestli mas pocit, ze si na nocu hraju, ta asi jo, ty to vis urcite nejlip. Packo 0
Pokud obyčejnost nedělají slova, pak ty ses naprosto vyjmečnej... slovní idiot co si snaží budovat piedestal zrovna zde.
Šňůrka nepraskla. Ty sis nabil nos i jako loutka. Přeji tedy hodně proher, aby tě to trochu zchladilo.
Obyčejná Nula
****
Nu o vyjimecnosti by se dalo docela hodne dlouho diskutovat. Za nic vyjimecneho se nepovazuji, narozdil od tech, kterym zacinaji stranky jak nechutna reklama na vlozky a jejich email adresa zacina, nu at si kazdy sahne do svedomi sam.
A komu to bije do očí? Guru je každý obyčejný člověk. Nebo si myslíš že ne? Jaká domýšlivost tě žere ve svědomí. Jak můžeš vědět že to nebyla jen recese? Legrace. Jméno, pomocí kterého mohu lidem říct že oni jsou Guruové? Tak jako nemocní chodí k doktorovi a ne k automechanikovi, tak jsem dal toto jméno abych řekl především těm co uvěřili tomu že jsou nemocní, že jsou v pořádku tak jak jsou.
Svuj piedestal jsi si uz vybudoval, ja ho nepotrebuji, tak z ceho me obvinujes. To ze padam a zase zvedam. Jo, je to tak, priznavam. Nejsem masinou na dokonalost a ani jsem se za nic takoveho nepovazoval. Jedine co vidim je tve nabubrele Ego, pres ktere jsi odtrzen od reality a nejsi schopen akceptovat absolutne nic.
Já nejsem ten kdo neakceptuje... ty máš s tím akceptováním pořád problém... jen se podívej jak to s tebou cvičí. Nejprve útoky a pak obhajoby, úskoky, kličky maskování... tolik snahy. Kvůli čemu?
Nu posluz si, me to neublizi.
Ale vždyť ty si pořád ubližuješ jen sám... No tak... nech už toho divadla.
Az sejdes z vysin sve vyjimecnosti a pochopis co je to pokora a ucta, pak mozna budes chapat i nas v tvych ocich podvodniky, v mych obycejne lidi, kteri si na nic nehraji a svoji cestu k duchovnimu rustu si musi pekne tvrde vyslapat.
Mluvíš o pokoře a úctě... hmmm... tak proč usiluješ o dokonalost? Chceš snad tvrdit svému Bohu tím do očí že nejsi spokojen s tím jakého tě stvořil? Nebylo snad psáno... A kdo z vás pečlivě mysle může k sobě přidat byť jeden loket navíc? Nemohu za to že sám trpíš peklem páč sám sebe nepříjmáš takový jaký jsi. Veškerý zisk je iluzí! Jdi a uč se od dětí.
Ne, oznaceni obycejne nuly je pro tebe az moc honosne. Mozna Prebujele Ego, tot spravne jmeno pro tebe. Skoro jsem zacal verit, ze jsem v te zaplave smeti a vseho mozneho bordulu nasel nekoho, kdo konecne vidi svet takovy jaky je a na nic si nehraje. Mylil jsme se snad? Me srdce tomu nechce verit. Proc kopes kolem sebe a vse odhanis?
Až přijde ten správný okmažik uvidíš příčinu svých problémů a zklamání.
Ne nejsem dokonaly ani vyjimecny, obycejny tuctovy ke vztahem k bohu. Nemam potrebu opisovat, proc, muj zivot je studijni knihou. Och promin nehodnemu, ze zavadil o tvoji svatost a pospinil te snad. Jsem idiot? Mozna, me to nevadi. Ale radsi idiotem nez Egoistou. 0
Komické... A kdo? Kdo nechce být tím egoistou? Nezáleží na dokonalosti... co je příčinou sebeposuzování? Vůči čemu se můžeme posoudit tam uvnitř? Jak tam uvnitř můžeme být nějací? Jsme takoví jací jsme. Nelze to změnit, lze měnit jen myšlenky o čemkoliv. Pochop to a rozlouskneš ten ořech sebetýrání...
Idiot je prázdné slovo... ale v každé hlavě vytváří jiné významy. Někdo se tomu zasměje, jiný se urazí... kdo je svobodnější, ten který se nesrovnává s prázdnými slovy, nebo ten který dbá na svou pověst mezui lidmi? Co chceš získat? Pochvalu, uznání? Od koho... proč ji hledáš venku u pomíjivých věcí... Tvoříš si knihy, cesty, lidi horší a lepší než ty... jen abys měl cíl. A tam kde je cíl, je i úsilí, a tam kde je úsilí je utrpení, a tam kde je utrpení je touha a tedy nespokojenost a tedy rouhaní se Duchu svatému. V tobě uvnitř... není příjmáno to co je tak jak je...
Dovoluji si tě tedy pozvat do své školy... a navést tě k tomu co hledáš.
čti na www.oslikuv.net/skola/med.htm
Obyčejná Nula
***
Nebudu se s tebou prit o tom, kdo je spravne a kdo neni. Kazdy ma svou cestu. Ty uz vidis veci kolem sebe trochu jinak, ale jestlize chces promlouvat k lidem, pak by to asi lide meli pochopit. Preci jenom ne kazdy vidi to co ty. A at se ti to libi n bo ne, svym stylem se jedna z tve strany o manipulaci. Uvedomujes si, ze spousta lidi je zblbnuta tzv. duchovni literaturou. Promin, ale citim trochu aroganci a presvedceni, ze jenom ty jsi ten, kdo je na spravne strane barikady. Nerad bych ti kriv il, pisu jenom to jak to na me pusobi a ne jen na mne. Jestli minis argumentovat egem, tak si usetri praci. Je spousta zpusobu jak otevrit lidem oci. Ale ani jeden neni univerzalni. Do ted jsem nepochopil duvod proc jsi se do me obul ohledne meho v kazu. Je lehke obvinit nekoho z plagiatorstvi. Abych se priznal, moc duchovni literatury jsem necetl. A to co jsem cetl ve me vyvolavalo ne zrovna dobre pocity. Nedokazu vyloucit, ze jsem dany text nekde nezahledl a ulozil si ho do podvedomi. Doopr vdy ne. Ani nedokazu vyjmenovat ty dve, tri knizky s duchovni tematikou, protoze me neoslovili a tak mi prislo zbytecne si je pamatovat. Ale diky nim jsem prisel na to, ze nic takoveho cist doopravdy nepotrebuji. (toto neni obhajoba - pouze konstato ani skutecnosti). Takze az zase napisu nejaky text nemusis me hned obvinovat z plagiatorstvi. Na druhou stranu jsi me docela pobavil. Dovolim si vyjmout tebou psany text a lehce ho okomentovat.
- Mluvíš o pokoře a úctě... hmmm... tak proč usiluješ o dokonalost? Chceš snad tvrdit svému Bohu tím do očí že nejsi spokojen s tím jakého tě stvořil? Nebylo snad psáno... A kdo z vás pečlivě mysle může k sobě přid t byť jeden loket navíc? Nemohu za to že sám trpíš peklem páč sám s be nepříjmáš takový jaký jsi. Veškerý zisk je iluzí! Jdi a uč se od dětí.
Nevim jakym zpusobem jsi dospel k nazoru, ze usiluji o dokonalost. To bych musel poprit to co jsem napsal pred tim. Promin, ale nedokazal jsem prijit na to jakou dokonalost mas vlastne na mysli. O to vic me pobavilo tvrzeni o peklu. Ale s vetou ze veskery zisk je iluzi souhlasim, jenom bych dodal iluzi pro ego. Rikas jdi a uc se od deti, nu moc bych to nedelal, asi by te tato iluze brzy presla.
- čl na www.oslikuv.net/skola/med.htm
Nevim kam na ty napady chodis. Slepy osel, fakt vtipny. S tim co pises, nejsem v rozporu. A na zaver, promin neodpustim si zase jeden plagiat o jehoz puvodu nic nevim.
Jeden velmoz putoval se svoji karavanou ousti, kdyz je zastihla pisecna boure. A tak se stalo, ze se karavane ztratil a i jeho velbloud se v tom zmatku nekam zabehl. Zustal sam a tak nazdarbuh bloudil pousti sam. Jidla mel zatim dostatek. K piti mel jen vino a tomu velmi zahy doslo. Kdyz o zizni putoval uz treti den objevila se pred nim oaza. Bylo v ni nekolik stanu a pred jednim sedel beduin zahalen v rouchu. Velmoz k nemu dosel a poprosil ho zda by mu nedal napit. Beduin vstal a prinesl ze stanu vak naplneny vodou. Velmoz lacne p ilozil hrdlo k ustum, ale vzapeti vyprskl a zasipal. Ty hluchy pse, co jsi mi to prinesl!? Ja se nechtel umyt, ale napit. 0
A mě se zdá že třetí majl pořád obhajuješ sám sebe. To tolik na sobě visíš? Pak ti nemohu pomoci... dokud nebudeš mít sám sebe dost, abys to co neseš odložil.
PS: Pro zajímavost srovnáme tvé: "Promin, ale citim trochu aroganci a presvedceni, ze jenom ty jsi ten, kdo je na spravne strane barikady." a tvé "Mas stranky, odpovidas tem chudacku co maji hlavu plnou zmatku.Vzkaz tem co tohle budou mozna cist. Hledej a nikdy nenaleznes a az prestanes zjistis ze uz jsi davno nalezl. Poznej a nikdy nepoznas a az prestanes zjistis ze uz davno znas. Pracuj n sobe, studuj, medituj, rozdavej se, obetuj se, stan se diamantem. Kapka rosy blistiva jak diamant rozplynula se v jemnem vanku. Ha, ha, ha, ha......"
Přeji příjmený den.
Obyčejná Nula
***
Ne, jeden mluvi o koze druhy o voze. Ty me zneceho obvinis, ja se ti to snazim vysvetlit, cimz ty to vemes tak, ze me zase obvinis a tak kolem dokola.
Musím to tak hrát, abys sám viděl jak tě to žere :-). Hledej důvody... proč mi to chceš za každou cenu vysvětlit. Mi bys hned na začátku nevěřil. Dokonce mi nevěříš nai teď... Tak jsem si s tebou musel zahrát.
Jak u blbejch na dvorecku. Nema to smysl, jedes si svoji lini, alternativi neexistuji. Nebavi me poslouchat jaky jsem a nejsem. Sorry, proste jsem takovy jaky jsem. To neni obhajoba, ale konstatovani skutecnosti.
Tak proč tak mnoho povyku pro nic. Mě nic dokazovat nemusíš ne, pokud jsi sám se sebou spokojen. Ale ty nejsi... uvnitř to bublá. To se hned vidí... ale nemohu to vysvětlit jak to vidím.... mám na to zkrátka nos...
Jedine na co jsem prisel je toto. Vsechno kolem nas je jen blud a lez.
Tak to jsi stále dáleko od pravdy. Možná snad nejdál.
Veskera zrizeni, ktera existuji i existovala potlacuji zakladni prava svobodne vule a svobod.
Svobodu kterou jsem objevil... nepotlačí žádné zřízené... ani vězení ani katovna.
Bohuzel k manipulaci se da pouzit uplne vsechno, od veci hmotnych pres tzv. duchovni.
Ale bububu... kdo je ten komu jde o svobodu, a nezmanipulovatelnost? Můžeš mi ho ukázat? Tělo to není... kdo je to... hledej ho.
Ty tvrdis, ze mi nemuzes pomoct. V cem, s cim? Zdokonalit me? Tezko, poprel bys sam sebe i me.
Klidně popřu všechno. A proč si to mohu dovolit? Protože již nesoudím sám sebe. Nezáleží mi na mě... To ty se soudíš... a hledáš kdo a kde vlastně jsi... proč? Proč chceš vědět? Proč usiluješ?
Muzes to nejak rozvest, treba i polopaticky jak pro blbecka, aby to moje zabednena malickost pochopila? Nebude-li ti to na optiz. Hovno
Tady to není o zabedněné maličkosti ale o vystavované velikosti. Žádný sedlák nesází v bouři... žádný mistr nemůže nic naučit dokud si žák neuvědomí, že se musí poddat a otevřít... ať to bolí jak to bolí.... jedině tak lze přijmout nauku. Takže budeš muset nejprve projít tím čím jsem prošel v článku Doznání Šíleného Osla a pak bude půda připravena. BUdeš muset nejprve poznat, že vlastně nic nevíš... že vše co jsi věděl je jen načtenou iluzí a tedy je to na nic... pak budeš mít chuť učit se opravdově.
Tak zatím papa milé Hovno.
Obyčejná Nula
***
- Dokonce mi nevěříš nai teď... Tak jsem si s tebou musel zahrát.
Je to balancovani mezi tim co chci, co jsem, co bych tel byt. Slepota je hrozna. Obcasne zablesky svetla dokazi prozarit dusi, ale stale zustavaji zablesky. Tvoji hru chapu i to co mi tim chces ric i kdyz to tak nevypada. Kdybych neveril asi bych se z nejvetsi pravdepodobnosti davno urazil a hral bych mrtveho brouka. Jedine co na to mohu rict. Dekuji.
Dobře... už se to trochu otevírá.
- Ale ty nejsi... uvnitř to bublá. To se hned vidí... ale emohu to vysvětlit jak to vidím.... mám na to zkrátka nos...
Bubla, bubla a viri. Houpacka, houuu, houu, blby stav a vzdy se da poucit. Hodne balastu si clovek behem sveho zivota na sebe nabali. Vzdyt je to tak lehke. Zbavit se ho je vsak o to tezsi. Ego se sviji a rve kolem dokola, ze nechce. Nekomu se podari, jini podlehnou a vrati se zpet do rise snu.
A jak se dá rozlišit ego od sebe? Každý s eohání egem že ono to a to... ale jak ho dokáží odlišit od sebe? To mě zajímá...
- Tak to jsi stále dáleko od pravdy. Možná snad nejdál.
Nerekl bych. Sice formulace nebyla uplne presna, protoze nelze vse uplne hodit do stejneho pytle. Snad jednou pochopim?
Není co chápat. Ale přesto se mnoho lidí snaží NĚCO pochopit.
- Svobodu kterou jsem objevil... nepotlačí žádné zřízené... ani vězení ani katovna.
Ja se taky nebavim o svobode, kterou si objevil ty. Tu ti nikdo nemuze vzit. O tu se muzes pripravit maximalne sam. Svoboda i kdyz pouze slovo, kolik vyznamu si pod nim lidi predstavuji a jak malo jich chape jeho skutecny vyznam. Ani je nejsem presne presvedcen, ze presne vim.
No jeden vzácný připad jež se přiznal. Jde vidět že jsi hledal poctivě. Koukni se třeba na www.oslikuv.net/skola/test01.htm jak se kroutí chytráci se svobodou.
- Ale buubu... kdo je ten komu jde o svobodu, a nezmanipulovatelnost? Můžeš mi ho ukázat? Tělo to není... kdo je to... hledej ho.
Ne telo to neni. Kolo, kolo roztoc se a ty zrcadlo ukaz komu jde o svobodu? Dusicko zavrena ve schrance co ceka na vysvobozeni.
Není žádná dušička zavřená ve schránce jež by musela čekat na vysvobození.
- To ty se soudíš... a hledáš kdo a kde vlastně jsi... proč? Proč chceš vědět? Proč usiluješ?
Mozna hledam, mozna usiluji. A otevrel oci. To nebyl ten svet, ktery tak duverne pred tim znal. Barvy i zvuky dostali jinou podobu. Byli jasnejsi a ostrejsi. Jeho duse se rozplesala na tou promenou. Konecne pochopil, ze to co stale hledal, bylo stale s nim. Ted uz vedel...
A proč to tedy nepříjmají miliardy hledajících? Protože by nebyly výjměční... poznali by že nezískali nic... a jim jde přeci o něco víc... než o běžné vnímání obyčejných lidí... poznali že byli jen slepí osli...
- Tady to není o zabedněné maličkosti ale o vystavované velikosti. Budeš muset nejprve poznat, že vlastně nic nevíš... že vše co jsi věděl je jen načtenou iluzí a tedy je to na nic... pak budeš mít chuť učit se opravdově.
Co je to velikost, to co se vystavuje. Pro koho, pro vlastni potechu, nebo proto aby ve sve velikosti byla pochopena bezvyznamnost a malost? Iluze, to co je dobre pro ego, neni dobre pro dusi.
Už jsi viděl ego a už jsi viděl duši? Nejsou to jen prázdná slova? Hledal si je oba? Kde sídlí?
Myslis si, ze kdybych vedel, ze te budu otravovat? Trochu malicherne, tak jako vysvetlovat moje postoje a myslenky. Ale nelze rict, ze to k nicemu neni.
Komické.. naopak kdybys nevěděl... tak mě ani neotravuješ.
- Tak zatím papa milé Hovno. Obyčejná Nula
Nu Tobe packo a i trochu trpelivosti s jednim hovnem.
No vida... přiznat si upřímně nevím je teprve správný počátek. Na špatných základech se nedá stavět... nejprve je nutno zbořit a vyprázdnit... Sám se podívej na ten začátek... a nyní jak ses změnil... ještě chceš radit tak zhurta chudáčkům nebo už to s tou jistotou není tak jisté...
Obyčejná Nula
***
- Dobře... už se to trochu otevírá.
Nejsmutnejsi na tom je, ze ono je otevreno stale porad. To jenom clovek chodi kole.
Kdyby si ho schválně on sám netvořil... víš proč si ho tvoří?
- A jak se dá rozlišit ego od sebe? Každý se ohání egem že ono to a to... ale jak ho dokáží rozlišit od sebe? To mě zajímá...
Ego, jo hezky se na nej vymlouva. Samozrejme i kdyz o svem Egu mluvim jako o nekom druhym, jsem to stale ja, je stale moji soucasti, tak jako telo. Nevim jak to odlisuji jini. Jestli dovolis, pomuz si příbehem, nezastiram, ze svym, ale to neni dulezite.
Mlady muz se zamiloval do divky. Miloval ji vasnive az skoro chorobne. Byla pro nej vsim, vzduchem, vodou. Dokonce si myslel, ze by mohl pro ni i obetovat zivot. Jenomze ta divka pochopila, ze jeho laska je velmi sobecka a tak se s nim rozesla. Jemu se zhroutil svet, nechapal co se kolem nej deje. Videl jenom zmar a trapil se v permanentni depresi.
Ano jen ten co trpí chce měnit svět. Naplnění jásají a nemají potřebu svět měnit. Ale svět je tentýž... Všimni si toho. V čem se ty dva stavy liší. Kde je ta příčina.
Trapil sve pratele, trapil tim i svou byvalou divku a i kdyz se mu snazili pomoci by o to chvilkove a ten dotycny upadal do hlubsich a hlubsich depresi. Svet pro nej uz nemel smysl a citil, ze jeho dny zacinaji byt secteny.
To sedí. Trápíme druhé páč potřebujeme co? Co od nich chceme?
Jednoho dne, ktery byl pro nej stejne cerny jako vsechny predtim se mu ozval vnitrni hlas. Mluvil s nim, velmi velmi dlouho. Ukazal mu jaky byl a kym byl. A ten muz se zastydel, pochopil, ze to co ho trapilo nebyla laska, ale sobeckost.
První krok... podívání se na sebe sama jako do zrcadla... trpký pohled... zatím jsme se koukali jen na svět... tam jsme viděli chyby... u druhých... na sebe jsme němeli čas se podívat.
Ten hlas ho navstevoval docela pravidelne a stale mu ukazoval jaky doopravdy je. Nikdy si ten muz nemyslel o sobe, ze by byl nejak zly ci spatny, ale ty obrazy, pocity lidi, kterym ublizil, ty byli priserne.
Ano. Viník není ale následky činů zůstávají.
Ale s kazdym obrazem se citil o neco lip, jako by nekdo z nej odvaloval kameny, ktere si v sobe nosi. On vi, ze jich nosi jeste spoustu i to, ze dela chyby.
Rozpoznávání svých chyb už není chybou ale stupínkem. Pak nelze jít špatně. Ten kdo chce opravdu poznat, nesmí se bát chybit. Lidé se bojí chybit a proto nikdy nevykročí. Zdurazňuji tedy jít... jít se nedá špatně... ale lze umřít jako věčně přešlapující... a to je smutné... je to jako smrt toho, jež nepoznal ani mateřskou lásku.
Vzdy se ozve ten vnitrni hlas a ukazuje mu co je a co neni spravne. A ten samy hlas mu take rekl: Nasel jsi toho co ti rozumi i kdyz jsi slepy, napis mu. A tak ten muz sedl a napsal, nu a dal vis. Kdyz si procitam e-maily zpetne, proste intuitivne citim, co je hlas meho ega a co ne. Ale at tomu rikam Ego, nebo moje horsi ja porad jsem to ja. Nic vic, nic min.
Ano Ego jsi ty... je to tvůj sen o sobě... hledej sám sebe a sen nebude již potřeba. Sní se jen v čase. Ale ty jsi tady a teď. Když se spustí přemýšlení o sobě... snění... zeptej se kde jsi ty... skutečný ty.
- Není co chápat. Ale přesto se mnoho lidí snaží NĚCO pochopit.
Nejtezsi na pochopeni je to, ze neni co chapat.
Stačí prohlédnout příčinu toho chtění a pak to nejtěžší se stane nejlehčím.
- No jeden vzácný připad jež se přiznal. Jde vidět že jsi hledal poctivě. Koukni se třeba a jak se kroutí chytráci se svobodou.
Krouti, nac si na neco hrat, bud vim nebo ne. Nestydim se za svoji nevedomost. Kazde mlade kdyz se narodi je slepe a to plati i pro lidi.
Akorát ze mládě... se neučí z knih. Od svých x-dní je ponecháno natvrdo osudu. Taková želva se nikdy nesetká s matkou... od čeho se učí? Sice to znamená mnoho ztrát... ale bez akceptování ztrát není možné se skutečně učit! Učení čtením je jen sebeklamem... je to "cesta" bez ztrát... tak jako bych chtěl srdce probudit k citu jen slovy z knih. To nejde! Musí se srdce zlomit. Aspoň jednou puknout zklamáním... jinak nemůže být jeho pečeť nikdy otevřena jinak nemůže být schopno lásky. Stejně tak mysl musí se zlomit jinak nebude nikdy otevřena... zlomit znamená bolest, ztrátu, podívání se do skutečnosti... růžové sny se rozpadnou...
Kdyz si snazim u sebe predstavit svobodu. Nejprve mnou projde takove lehke chveni, a pak se prostor rozzari jasnym svetlem a prostor prestane mit smysl. Myslenky nejsou, neni nic jen ta zare, ktera je mnou a ja ji. Pak otevru oci a svet je jiny. Nevim jak to popsat. Asi mam docela bujnou fantazii.
Dobře a teď si v tom jiném světě... uvědom že cokoliv děláš... je tu otroctví nebo ne?
- Není žádná dušička zavřená ve schránce jež by musela čekat na vysvobození.
To je ten problem, spousta nas veri ze je zavrena. Jestlize budes nekomu tvrdit od malicka, ze klec ve ktere zije je bezpecne misto pro zivot a kolem dokola je jenom smrt, co myslis ze se stane, kdyz nekoho takoveho pak vysoupnes z klece?
A stejně tak je to i s učením o cestě...
Jestlize nekomu od malicka budes tvrdit, ze soused je nejvetsi zlo sveta a ten kdo ho znici se dostane do nebe. Co myslis, ze udela kdyz mu das v dospelosti zbran?
Ano to je důvod proč se káže o čemkoliv... manipulace.
Mi sami sobe jsme schrankami co se brani otevrit. Vsichni mluvi o svobode, ale vlastne se ji boji.
Skvělý postřeh.
Vzdyt je prijemne byt odklopen majetkem, spokojenym zivotem. Ted by se mel clovek od toho vseho osvobodit, zahodit, och jaka HRUZA. Zmenit svoje mysleni, prestat hledat co je JA, co MNE to prinese, jaky z toho JA budu mit uzitek. Mame svobodu v tom, ze se muzem zmenit, ale vnitrne a hluboce jich to chce strasne malo. Nejsou na to jeste zrali. Vzdyt spat a snit je prece tak krasne a zivot je prece tak tezky. Az jako lidstvo a ne jen jednotlivci otevreme svoji mysl, rekl bych, ze tu bude docela pekne misto k ziti, nebo ne?
Tomu bude něco předcházet. Neboť jen po válce... lidé začínají spolupracovat. Jeden potřebuje druhého... až jsou zazobaní začínají si konkurovat. Takže aby se lidé změnili... je třeba velkou bídu... jen v bídě a nebezpečí najdou skutečné hodnoty.
- A proč to tedy nepříjmají miliardy hledajících? Protož by nebyly výjměční... poznali by že nezískali nic... a jim jde přeci o něco víc... než o běžné vnímání obyčejných lidí... poznali že byli jen slepí osli.
V tom je ten problem. Lidi hledaji, ale oni nevedi co hledaji.
Proto má otázka ve škole se svobodou :-).
Kazdy si predstavuje jak na sve ceste se bude zlepsovat a bude jako clovek lepsi. Vetsina jich skonci v zajeti sama sebe. Porad je to o tom jednom. Jde o potlaceni vlastni pohodlnosti. A je tu i dost tech, kteri zacali chapat (nepochopili), ale lekli se a radsi se vratili k predchozimu zpusobu zivota, protoze jim prijde jednodussi.
- Už jsi viděl ego a už jsi viděl duši? Nejsou to jen prázdná slova? Hledal si je oba? Kde sídlí?
Hledal i nehledal. Mozna jsou to prazdna slova i kdyz pro me maji smysl. Ale nechce se mi nosit drivi do lesa a vodu do reky.
- Komické... naopak, kdybys nevěděl... tak mě ani neotra uješ.
Paradoxy zivota ci jen hola skutecnost. I nevedomost je urcita vedomost.
Docela bych tvrdil že vrcholem vědění je nevědomost :-)
- Sám se podívej na ten začátek... a nyní jak ses změnil... ještě chceš radit tak zhurta chudáčkům nebo už to s tou jistotou není tak jisté...
Jestli narazis na ten text :"Hledej a nikdy nenajdes.....", tak za tim si stojim i kdyz je/neni ze me, mozna proto. Jak by reklo me Ego, jednooky mezi slepci kralem. Ne, nejde jen o radu. Dobre, myslis si ze ten text je uplne zcestny, ze neni pravdivy, ze by ho lidi nemeli cist? Nemam patent na rozum. Jak jsem prijmul, tak jsem predal, nepremyslel jsem vic nad tim. I kdyz zni to smesne, slepec radi slepcum jak se maji chovat. Stava se. Spokojene Hovno
Taky jsem byl chytrý :-) napsal jsem to trochu promakaněji... (www.oslikuv.net/mesias/pro05.htm) ale nemá to efekt. Viz ve škole... jsou tam všichní mi známí co ten článek JEN četli.. ale nezměnili se ve svém srdci pouze se zdokonalilo ego. Nemůžeš nikomu poradit... proto jsem založil tu školu... tam se neradí ale vede k tomu prvnímu kroku.
Obyčejná Nula

[Zpět] - [Promluvy] - [Tisk]

mesias@oslikuv.net
25.09.2003